OBH 8160/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: Ludányiné Dr. Sasadi Zsuzsanna

Az eljárás megindulása

	Országgyűlési képviselő fordult panasszal az állampolgári jogok országgyűlési biztosához. Beadványában sérelmezte, hogy a MATÁV  Rt. idegen vonalhasználatát és egyéb reklamációt kivizsgáló tevékenysége sérti az állampolgárok érdekeit. Kifogásolta, hogy az un. audotext szolgáltatások szabad áras tételeit megtévesztően a közcélú szolgáltatással azonos módon számlázza. 
	Az 1997. november 24-25.-i ülésen a képviselő úr kifogásolta a Fogyasztóvédelmi Főfelügyelőség jelentése alapján,  hogy a szolgáltató számlázási rendszerét sem az Országos Mérésügyi Hivatal, sem a Hírközlési Felügyelet, sem más jogosítvánnyal rendelkező ( mérésre szolgáló mérőberendezések hitelesítésére, kalibrálására jogosult ) cég ( intézmény ) nem hitelesítette.
	A vizsgálat  a jogbiztonság és a tulajdonjog sérelmének alapos gyanúja miatt 1997. szeptember 11.-én indult.

A megállapított tényállás

	Az országgyűlési képviselő  a beadványt megelőzően 1997. júliusában, majd novemberében  interpellációt nyújtott be a Közlekedési, Hírközlési és Vízügyi Miniszternek, melyben a fogyasztók érdekében kifogásolta,  hogy a minisztérium a MATÁV Rt. számlázását, idegen vonal használatával kapcsolatos intézkedését végrehajtási rendelet kibocsátásával még nem szabályozta. Hozzászólásában utalt arra, hogy az ombudsman korábban végzett vizsgálataiban is szükségesnek tartotta, hogy soron kívül kibocsátásra kerüljön a fogyasztók érdekeit védő norma. A képviselő  a biztos megállapításaira, a Fogyasztóvédelmi Főfelügyelőség vizsgálatára, a tömeges számlareklamációra továbbá a bírósági ítéletekre  hivatkozva a tárca fogyasztóvédelemmel kapcsolatos tevékenységét nem találta megfelelőnek, mivel a hiányzó normákat a közlekedési, hírközlési és vízügyi miniszter nem készítette el. A miniszter képviseletében  jelen lévő államtitkár válaszában elmondta, hogy az állampolgári jogok országgyűlési biztosa arra hívta fel figyelmüket hogy belső inkonzisztencia keletkezett és ezért tartja szükségesnek a jogszabály alkotást. Válaszába arra is kitért, hogy jelenleg a normák előkészítése  folyamatban van,  mivel erre csak a távközlési törvény módosítása ( 1997. tavasza ) után  kerülhetett sor. A módosítás tisztázta a fogalmi köröket. A távközlési törvény rögzítette, hogy a felek előfizetői szerződésben foglalt jogait és kötelezettségeit kormányrendelettel kell  előzetesen megállapítani, azt követhet csak a hiányolt miniszteri rendelet. Az interpelláció tartalmára figyelemmel az ipari, kereskedelmi és idegenforgalmi tárcától kértük a vizsgálat anyagát. Megkeresésünkre a Fogyasztóvédelmi Főfelügyelőség 1997. decemberében megismételte vizsgálatát.
	A Fogyasztóvédelmi Főfelügyelőség megállapításait tartalmazó jelentésről a közlekedési, hírközlési és vízügyi  tárca véleményét kértem, mivel olyan adatokat tartalmazott, amely  megkérdőjelezte az egész távközlési rendszer  tisztességes piaci magatartását. Miniszter úr válaszában jelezte, hogy a Fogyasztóvédelmi Főfelügyelőség a megismételt  vizsgálatát decemberben végezte el. Azóta  a Kormány kibocsátotta az egységes hírközlési hatóságról, valamint egyes hírközlést érintő jogszabályok módosításáról szóló 232/1997. (XII. 12.) Korm. rendeletet és a távközlési előfizetői szerződésekről szóló 243/1997. (XII. 20.) Korm. rendeletet. Az egyes távközlési előfizetői szerződéseknek a fogyasztók védelmével és a szolgáltatás minőségével összefüggő feltételeiről, illetőleg a hatósági minőségfelügyeletről a 29/1997. (XII. 20.) KHVM rendelet rendelkezik.
 	A távbeszélő hálózatok és a távközlési szolgáltatások védettségére a MATÁV kezdeményezésére a KHVM, valamennyi koncessziós társasággal, a Hírközlési Főfelügyelettel és  az Országos Fogyasztóvédelmi Egyesülettel közösen szabványokat dolgozott  ki melyeket valamennyi érdekelt magára nézve kötelezőnek ismert el.
	Kiegészítő válaszukban arra is kitértek,  a mérésügyről szóló 1991. évi XLV. törvény alapján, hogy  hitelesítésre  az Országos Mérésügyi Hivatal jogosult. A hivatkozott törvény, illetőleg a végrehajtására kiadott rendelet  szakmai véleményezése során javasolták, a távközlési berendezések  felvételét. A jogalkotó azonban arra hivatkozva, hogy sem szakemberrel, sem mérőeszközzel a távközlési berendezések hitelesítésére nem rendelkeznek, javaslatukat elutasította. A hitelesítést akkor lehetett volna kidolgozni, ha a távközlési rendszerek zártsága igazolást nyer. Tekintettel arra, hogy a berendezések telepítésénél a zárt rendszer még nem alakítható ki, így  kötelező szabványok kidolgozásával kísérlik meg a számlázás hitelességét megoldani.
	Tájékoztatásuk szerint 1998. június 30.-ig az üzletszabályzatokat módosítani kell. Az üzletszabályzatok mellékletét képezik az általános szerződési feltételek, melyekben rendezni fogják az audotex szolgáltatások kérdését is.
	
 Az ügy jogszabályi háttere

1987. évi XI. törvény
a jogalkotásról
11. § (4) A jogszabályt és végrehajtási jogszabályát egy időben kell hatályba léptetni.

1992. évi LXXII. törvény
a távközlésről
Előfizetői szerződés
8. § (1) Az előfizetői szerződés alapján a szolgáltató – legfeljebb harminc napon belül – a hálózatához kapcsolódó állandó vagy mozgó szolgáltatás-hozzáférési pontot létesít, amelyen az előfizető a hálózaton nyújtott távközlési szolgáltatásokat a szerződés időtartama alatt bármikor igénybe veheti.
(2) A közcélú távközlési szolgáltatás nyújtására vonatkozó előfizetői szerződés megkötésére a közcélú szolgáltatót – a (3) bekezdésben foglalt kivételekkel – szerződéskötési kötelezettség terheli.
(3) A (2) bekezdésen alapuló szerződéskötési kötelezettség nem terheli a szolgáltatót, ha
a) az előfizetőnek a szolgáltatóval szemben a távközlési szolgáltatás igénybevételéből eredő díjtartozása van, vagy
b) a korábbi előfizetői szerződést a szolgáltató az előfizető hibájából [12. § (1), (2) és (4) bekezdés] egy éven belül mondta fel.
9. § (1) Az előfizetői szerződésnek a fogyasztók védelmével, és a szolgáltatás minőségével összefüggő feltételeit a miniszter rendeletben határozza meg.
(2) A távközlési szervezet az általános szerződési feltételeit tartalmazó üzletszabályzatát – szolgáltatása megkezdését megelőzően legalább 45 nappal – köteles megküldeni jóváhagyás céljából a Hírközlési Főfelügyelet részére. A Hírközlési Főfelügyelet – a Fogyasztóvédelmi Főfelügyelőség véleményének figyelembevételével – 30 napon belül határoz az üzletszabályzat jóváhagyásáról. Amennyiben a Hírközlési Főfelügyelet a megadott határidőn belül nem határoz, az üzletszabályzat jóváhagyottnak tekintendő.
(3) A távközlési szervezet üzletszabályzatát és a szolgáltatásaiért felszámítható díjait az előfizetők részére hozzáférhető módon köteles közzétenni.
(4) A feleknek az előfizetői szerződésben foglalt alapvető jogait és kötelezettségeit a Kormány rendeletben állapítja meg.
10. § (1) A közcélú előfizetői szerződés megkötésére irányuló ajánlatot írásban kell megtenni.
(2) Ha a közcélú szolgáltató az ajánlattevő számára szolgáltatás-hozzáférési pontot a szolgáltatónál felmerült okból a 8. § (1) bekezdése szerint létesíteni nem képes, az ajánlatot a Kormány által – a Távközlési Érdekegyeztető Fórummal egyeztetett – rendeletben megállapított sorolási szabályok szerint, a koncessziós szerződéssel összhangban nyilvántartásba veszi és közli, hogy mely időpontban köti meg az előfizetői szerződést.
(3) A sorolási feltételek megkerülésével kötött előfizetői szerződés semmis.
11. § (1) A közcélú távközlő hálózaton nyújtott szolgáltatásra kötött előfizetői szerződés késedelmes vagy hibás teljesítése esetében a szolgáltató az előfizető vagyonában okozott értékcsökkenésért felel.
(2) A közcélú szolgáltató köteles a szerződéskötés időpontjára vonatkozó nyilatkozattétel, vagy a szerződési ajánlat elfogadására nyitva álló határidő túllépése, továbbá a hozzáférési pont meghatározott időben történő létesítésének elmulasztása esetében kötbért fizetni. A kötbér mértéke naponta a havi előfizetési díj egyharmada.
(3) Az előfizetői szerződés – a miniszter által megállapított – műszaki előírásoktól eltérő teljesítése esetében a kötbér mértéke naponta a havi előfizetési díj egyharmada.
12. § (1) A közcélú szolgáltató az előfizetői szerződést – a (3) bekezdésben említett felszólítást követő tizenöt nap elteltével – azonnali hatállyal felmondhatja, ha az előfizető
a) a szolgáltatáshoz használt berendezést, a szolgáltató hálózatát a szerződésben foglaltaktól eltérően üzemelteti, átalakítja, vagy ahhoz jogosulatlanul más berendezést kapcsol;
b) a szolgáltatáshoz használt berendezéseinek szerződés szerint kikötött ellenőrzését akadályozza.
(2) A közcélú szolgáltató az előfizetői szerződést a (3) bekezdésben említett felszólítást követő tizenöt nap elteltével azonnali hatállyal felmondhatja, ha az előfizető
a) a szolgáltatáshoz használt berendezés hívhatóságát akadályozza;
b) a szolgáltatáshoz használt berendezéseinek forgalma a műszaki előírásokban megengedett terhelhetőséget tartósan és jelentősen meghaladja és a szolgáltató felhívása ellenére sem kéri további berendezés felszerelését;
c) a távbeszélő alközpont, adatátviteli berendezés fenntartási munkájának elvégzését akadályozza, illetőleg e berendezések műszaki előírásokban meghatározott felújításáról vagy kicseréléséről nem gondoskodik.
(3) A szolgáltató a felmondást megelőzően – legalább tizenöt napos határidővel – írásban köteles felszólítani az előfizetőt a szerződésszegés megszüntetésére.
(4) Díjfizetés elmulasztása esetében az eredménytelen fizetési felszólítást követő harminc nap elteltével a szolgáltató az előfizetői szerződést tizenöt napos felmondási idővel felmondhatja.
(5) Ha az előfizető a szolgáltató által követelt díj összegszerűségét vitatja, a szolgáltatónak kell bizonyítania, hogy a díj számlálása, továbbá megállapítása helyes volt.
(6) A közcélú előfizetői szerződésből eredő igények egy év alatt évülnek el.
13. § (1) Ha az előfizetői szerződés teljesítése átmeneti jelleggel akadályba ütközik, a szolgáltatás szünetel; erre az időre az előfizetőt díjfizetési kötelezettség nem terheli.
(2) Az előfizetői szerződés teljesítése az előfizető bejelentésére is szünetel. A szünetelés részletes feltételeit az üzletszabályzat tartalmazza.
14. § (1) Közterületen, közúton, középületben, postahivatalban, kereskedelmi üzlethelyiségben lévő, illetőleg a közönség számára rendelkezésre álló, nyilvános távbeszélő állomás szolgáltatását meghatározott díj fizetésével bárki igénybe veheti.
(2) Nyilvános távbeszélő állomás létesítését bárki kezdeményezheti. A nyilvános távbeszélő állomásoknak koncessziós szerződésben meghatározott hányadát akként kell kialakítani, hogy azokat hallássérült vagy mozgáskorlátozott személyek is használni tudják. Az élet- és vagyonbiztonság céljait szolgáló nyilvános távbeszélő állomás létesítésére vonatkozó ajánlatot a közcélú szolgáltató nem utasíthatja el, ha a megrendelő vagy az illetékes önkormányzat az állomás létesítése költségeinek megfizetését vállalja.
(3) A nyilvános távbeszélő állomást a szolgáltató köteles folyamatosan rendeltetésszerű használatra alkalmas (üzemképes) állapotban tartani.
15. § (1) A táviratszolgáltatási szerződés alapján a szolgáltató a megrendelőtől felvett üzenetet a távközlő hálózat és a postai szolgáltató igénybevételével vagy más módon továbbítja a címzetthez. A közcélú távközlési szolgáltatót a táviratszolgáltatási szerződés megkötésére vagy az abban való közreműködésre szerződéskötési kötelezettség terheli.
(2) A táviratszolgáltatás nyújtásának feltételeit a miniszter rendeletben állapítja meg

59/1991. (XI. 19.) AB határozat
Az Alkotmány 9. §-a rögzíti, hogy Magyarország gazdasága olyan piacgazdaság, amelyben a köztulajdon és a magántulajdon egyenjogú és egyenlő védelemben részesül. A Magyar Köztársaság elismeri és támogatja a vállalkozás jogát és a gazdasági verseny szabadságát.
Ezekből a rendelkezésekből következik, hogy a piacgazdaság plurálisan tagolt tulajdoni szerkezetű gazdaság, amely a különböző tulajdonformák egyenrangúságának, valamint a vállalkozás és verseny szabadságának alkotmányosan elismert elve alapján működik..

9/1992. (I. 30.) AB határozat
3. A jogállam nélkülözhetetlen eleme a jogbiztonság. A jogbiztonság az állam – s elsősorban a jogalkotó – kötelességévé teszi annak biztosítását, hogy a jog egésze, egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára. Vagyis a jogbiztonság nem csupán az egyes normák egyértelműségét követeli meg, de az egyes jogintézmények működésének kiszámíthatóságát is. Ezért alapvetőek a jogbiztonság szempontjából az eljárási garanciák. Csak formalizált eljárás szabályainak követésével keletkezhet érvényes jogszabály, csak az eljárási normák betartásával működnek alkotmányosan a jogintézmények.

232/1997. (XII. 12.) Korm. rendelet
az egységes hírközlési hatóságról, valamint egyes hírközlést érintő jogszabályok módosításáról
3 §. (3) m) a külön jogszabályok keretei között együttműködik a fogyasztóvédelmi szervezetekkel és a kamarákkal;
A FELÜGYELETEK
A Budapesti Hírközlési Felügyelet feladatai
4 § (2) a.) 8. külön jogszabályban országos jelentőségűnek minősített, kettő vagy több felügyelet illetékességi területét, Budapest vagy Pest megye területét érintő – a Tt. 26. §-ának (4) bekezdése alapján – közcélú távközlési szolgáltató által használt alépítményben, létesítményen használati jog létesítésében, az együttműködés feltételeinek kialakításában való közreműködés, vagy kérelemre a szerződés létrehozása;
A felügyeletek feladatai
5.§ (3) b.) 4. távközlési szolgáltatások minőségfelügyelete;

243/1997. (XII. 20.) Korm. rendelet
a távközlési előfizetői szerződésekről
Általános szerződéskötési feltételek (üzletszabályzat)
5. § (1) Közcélú távbeszélő előfizetői szolgáltatás csak jóváhagyott üzletszabályzat alapján nyújtható.
(2) Az üzletszabályzatnak legalább az e rendelet 2. számú mellékletében foglaltakat kell tartalmaznia.
(3) Az üzletszabályzatot – a hatósági jóváhagyást követően – a szolgáltató köteles mindenki számára hozzáférhetővé és megismerhetővé tenni.
26. § (3) Díjvita esetében a szolgáltatás minőségéről és számlázási rendszere helyességéről, valamint zártságáról – a külön jogszabályban foglaltak szerint – a területileg illetékes hírközlési hatóság hatósági határozatot ad ki. Egyéni előfizetők a (4) bekezdésben említett jogvita megkezdése előtt a külön törvényben foglaltak szerint a fogyasztóvédelmi szervek eljárását kezdeményezhetik.
(4) Díjvita esetén az előfizető a szolgáltató érdemi elutasítást tartalmazó döntésének kézhezvételét követő 30 napon belül – a szolgáltató egyidejű tájékoztatása mellett – bírósághoz fordulhat.

29/1997. (XII. 20.) KHVM rendelet
egyes távközlési előfizetői szerződéseknek a fogyasztók védelmével és a szolgáltatás minőségével összefüggő feltételeiről, illetőleg a hatósági minőségfelügyeletről
Hatósági minőségigazolás
15. § A szolgáltató kötelessége, hogy külön jogszabályok alapján kötelezően alkalmazni rendelt szabványokban, illetőleg a hatósági engedélyben vagy a típusjóváhagyásban megjelölt, továbbá az üzletszabályzatában vagy vállalkozási feltételeiben vállalt minőségi feltételek teljesítésének hitelt érdemlő igazolásáról, illetve tanúsításáról gondoskodjék.

Hatósági minőségfelügyelet
16. § (1) A hatóság minőségfelügyeleti tevékenysége keretében
a) a szolgáltató vagy az előfizető ilyen irányú kérelmére ellenőrzi az érvényes megfelelőség igazolás vagy tanúsítvány meglétét és arról a 11. § szerint nyilatkozik,
b) az a) pontban említettek hiányában az előfizető kérelmére a szolgáltatóval egyeztetett módon és közreműködésével elvégzi a hibás teljesítés bizonyításához szükséges ellenőrzéseket, illetőleg
c) ellenőrzi az e jogszabályban foglalt szolgáltatói kötelezettségek megtartását.
(2) Ha a hatóság minőségfelügyeleti ellenőrzése során megállapítja, hogy egy adott földrajzilag és műszakilag is behatárolható szolgáltatási területen a 3. § (1) bekezdésében meghatározott, a rendelet 2. számú mellékletében "K"-val jelölt hibák valamelyike két hónapi időtartamot meghaladóan tartósan fennállott, kötelezheti a szolgáltatót az e rendelet 6. §-a (1) bekezdésének c) és d) pontjaiban megállapított díjkedvezmény nyújtására.
A hatóságok és a fogyasztóvédelmi hatóság együttműködése
17. § (1) A hatóságok minőségfelügyeleti tevékenységük során az egyes szolgáltatások minőségéről szerzett tapasztalataikról évente legalább egy alkalommal kötelesek a Fogyasztóvédelmi Főfelügyelőséget tájékoztatni. A Hírközlési Főfelügyelet a hatóságok által összeállított az ellenőrzésekről készített éves összesített értékelő jelentését a tárgyévet követő év január 31-éig nyilvánosságra hozza.
(2) A fogyasztóvédelmi hatóságok jogosultak a rendelet hatálya alá tartozó szolgáltatások minőségfelügyeleti eljárásban részt venni.

Az érintett Alkotmányos jog

1949. évi XX. törvény
A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG ALKOTMÁNYA
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
7. § (2) A jogalkotás rendjét törvény szabályozza, amelynek elfogadásához a jelenlévő országgyűlési képviselők kétharmadának szavazata szükséges.
9. § (1) Magyarország gazdasága olyan piacgazdaság, amelyben a köztulajdon és a magántulajdon egyenjogú és egyenlő védelemben részesül.
A vizsgálat megállapításai

	Az audotext szolgáltatásokkal kapcsolatosan  1999.-ig a telefontársaságok nyilatkoztatni fogják a fogyasztókat, hogy igénybe óhajtják-e venni az ilyen típusú telefonvonalakat. Nemleges nyilatkozatuk esetén ebből a hívási rendszerből kikapcsolják az előfizetőt.  A szerződések módosításával a számlázás kérdése ezzel kapcsolatban megoldódik.
	A Fogyasztóvédelmi Főfelügyelőség vizsgálati jelentésének 2. oldalának 5. bekezdésében kifogásolt - a távközlési rendszer zártságára vonatkozó  példát, a minisztérium hibásnak tartotta, ugyanis a zárt lépcsőházban elhelyezett  ún. elosztó szekrényeket a szolgáltatók nem minősíthetik " zárt rendszernek ", mivel azt úgy is fel lehet nyitni, hogy azon erőszakos feltörés nyomai nem fedezhetők fel. Az idegen vonal használatával kapcsolatos díjvitában a szolgáltatás minőségéről és a számlázási rendszer helyességéről a hírközlési hatóság ad ki határozatot. Az egyéni előfizető panasszal fordulhat a fogyasztóvédelmi felügyelőségekhez is. A szolgáltató érdemi elutasítást tartalmazó döntésének megváltoztatását az előfizető a bíróságtól kérhet. A bíróság ezekben az esetekben elsődlegesen a rendszer zártságának igazolását szerzi be. Az 1998. április  21.-i kiegészítésében a minisztérium tájékoztatott arról, hogy a Hírközlési Főfelügyelet, mely ennek kiadására jogosult, nem igazolja abban az esetben a zártságot, ha az nem felel meg ennek az elvárásnak. 
	A hitelesítés nehezen oldható meg addig, amíg a távközlési rendszer zártsága nem biztosítható. 1991.-ben  a jogalkotók a tárcaegyeztetés során a hitelesítés kérdését a távközlésben elvetették, arra hivatkozva, hogy sem megfelelő eszközzel, sem szakemberrel nem rendelkeznek. Jelenleg az álláspont felülvizsgálatát végzik és feltehetően rövid idő múlva sor kerül a megfelelő szabályozásra.  A telefontársaságok a kötelező szabványok kidolgozásával igyekezett pótolni azt, hogy a rendszer hitelesítését  még nem  sikerült jogi szabályozással megoldani.
	Az idegen vonalak használatát és a kapcsolódó számlázás kérdését most próbálják megoldani. Átmeneti megoldásokat a  Közlekedési, Hírközlési és Vízügyi Minisztérium, a Hírközlési Főfelügyelet, a MATÁV és a koncessziós telefontársaságok az Országos Fogyasztóvédelmi Egyesület bevonásával igyekezett kidolgozni. Amennyiben a Hírközlési Főfelügyelet a  zárt rendszer meglétét aggályosnak tartja, nem fogja a kérelmezőnek a szükséges igazolást kiadni. Ezekben az esetekben feltehető, hogy a bíróság  az előfizető javára fogja meghozni döntését, hiszen a külső hozzáférhetőség kizárását a szolgáltató nem tudja igazolni.
	Az általános szerződési feltételek módosításával az audotex szolgáltatások igénybevételéről maga a fogyasztó fog dönteni. A Matáv korábban is jelezte előfizetőinek, hogy amennyiben a fogyasztó kéri, ezeknek a vonalaknak a hívhatóságát ki tudja zárni.
	A  hírközlési tárca igyekezett a fogyasztóvédelmi feladatok teljesítése érdekében miniszteri rendelettel rendezni a két különböző ágazatban működő felügyelet feladatát.  A fogyasztóvédelemről szóló törvény végrehajtásáról szóló a kormányrendelet  még nem  készült el, így a konkrét hatáskör, tevékenység, feladat nem tisztázott sem a Főfelügyelőség, sem a felügyelőségek számára. A végrehajtási rendelet feladata lesz majd annak a kérdésnek a megoldása, hogy a felügyeletét ellátó miniszter tevékenységétől eltérő ágazat szolgáltatásait igénybevevő fogyasztók érdekeit milyen módon és milyen mértékig láthatják el a fogyasztóvédelmi felügyelőségek.
	Vizsgálatom során megállapítottam, hogy az interpelláció megtételekor valóban sérelmet szenvedett az állampolgárok jogbiztonsághoz, illetőleg tulajdonhoz való joga, mely alkotmányos visszássághoz vezetett. A közlekedési, hírközlési és vízügyi tárca azóta a szükséges normákat kibocsátotta, valamint az érdekképviselet bevonásával segítséget nyújtott a szabványok kidolgozásában.  A minisztérium az alkotmányos visszásság kiküszöbölése érdekében igyekezett megoldást találni.
	A fogyasztók érdekeinek védelme azonban továbbra sem rendeződött, hiszen  a fogyasztóvédelemről szóló 1997. évi CLV. törvény  végrehajtására az 55 § biztosított felhatalmazás alapján  nem valósult meg, holott a törvény 1998. március 1.-én  már hatályba lépett. A jogalkotásról szóló 1987. évi XI. törvény 11. § (4) bekezdése szerint a jogszabályt és végrehajtási jogszabályát egy időben kell hatályba léptetni. Ennek hiányában ugyanis a törvény rendelkezéseit nem lehet végrehajtani.
	A végrehajtási rendelet kibocsátásának elmulasztása miatt a jogalkotás és ezzel egyidejűleg a jogbiztonság sérelmet szenvedett, mely  alkotmányos visszássághoz vezetett.

Ajánlás

	Felkérem az Ipari, Kereskedelmi és Idegenforgalmi Miniszter Urat az 1993. évi LIX. törvény 25. §-a alapján, hogy kezdeményezze  a fogyasztóvédelemről szóló törvényhez kapcsolódó végrehajtási rendeletek   kibocsátását.
	Felkérem Miniszter Urat, hogy az 1993. évi LIX. törvény 25. §-a alapján állásfoglalásáról, intézkedéséről 60 napon belül  szíveskedjen tájékoztatást adni.

Budapest, 1998. április

Gönczöl Katalin