OBH 7436/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: Ludányiné Dr. Sasadi Zsuzsanna

Az eljárás megindulása

 	Váci sorház egyik tulajdonosa fordult panasszal az állampolgári jogok országgyűlési biztosához. Sérelmezte beadványában, hogy a szomszédos házakkal közös a bekötési vízórájuk. Mivel semmilyen jogi kapcsolatban nem állnak egymással az ellenérték  beszedése az ingatlan tulajdonosnak nem kötelezettsége. A későbbiekben felszerelt egyéni vízórákat is a panaszos nevére jegyezték, ily módon jelenleg 3 mérőórát " írtak " nevére. A Dunamenti Regionális Vízmű a 38/1995.( IV.5.) Kormányrendeletre hivatkozva elzárkózik az épületek  külön-külön fogyasztását lehetővé tevő  mérőóra felszerelésétől.

	Az eljárás a jogbiztonság és a tulajdonjog sérelmének alapos gyanúja miatt 1996. december 2.-án indult.

A megállapitott tényállás

	Mivel hasonló problémát észleltem  az OBH-8724/96. számú ügyben megkerestem a Közlekedési Hírközlési és Vízügyi Minisztériumot.
	A szaktárca tájékoztatása szerint a  sorházaknak kellene  a vízfizetés kérdésében megállapodnia, ennek hiányában polgári peres eljárás során kell rendezniük ezt a kérdést. A Kormányrendelet szerint ugyanis a bekötési vízóra kiépítését a fogyasztó kérelmére végzik. A bekötéshez kapcsolódó munkálatok díja a megrendelőt terheli.
	A minisztérium válaszleveléhez mellékelt tanulmány szerint a konkrét ügyekben az egyértelmű állásfoglalás kialakításához még további információk is szükségesek lennének  ( a 60-as években vásárolt ingatlanok szerződése a bekötési vízóráról, mikor kinek a hozzájárulásával került sor az épületek vízbekötésének a megvalósítására)- annyi bizonyossággal megállapítható, hogy a bekötés és a házi vezetékek műszaki kialakítása, a mérősítés megoldása nem felel meg sem a mai, sem a több mint 20 évvel ezelőtti előírásoknak. Figyelemmel azonban az átépítések - ingatlantulajdonosokat terhelő - költségigényeire, célszerűbbnek látszik a meglévő helyzetet átmenetileg tudomásul venni, és a szolgáltatási szerződéseket ennek megfelelően megkötni. A szolgáltatás ismertetett műszaki jellemzőiből ugyanis egyértelműen adódik a közös ellátási ( házi vezeték ) rendszer ténye, amire a közös díjfizetési kötelezettség alapozható.
	A minisztérium szakvéleményére figyelemmel a panaszostól telefonon további adatokat kértem . Bemutatta az OTP-től részletre vásárolt ingatlan adásvételi szerződését, az ingatlan nyilvántartási lapoz, az önkormányzat levelét, továbbá a Vízmű leveleit.  Átadta a mellékvízórára kötött szerződése egy példányát. Tájékoztatása szerint sem ő sem az ingatlant ajándékozó édesapja sem kötött szerződést a Dunamenti Regionális Vízművel a bekötési vízórára. A Vízmű a levelezés során észlelte, hogy a bekötés korábban szabálytalanul történt, illetőleg a beadvány írója semmilyen jogi kapcsolatban a sorház lakóival nem áll, javasolta, hogy az önkormányzattól kérje a szolgalmi jog megszüntetését a bekötési vízórára. Így szerinte elérhető lenne, hogy az ingatlanok tulajdonosai a vízórát kiépítsék. A beadvány írója erre figyelemmel kérelemmel fordult a polgármesteri hivatalhoz. Az önkormányzat szerint a bekötési vízóra a 8 tulajdonos közös tulajdonát képezi, ezért a megosztása a bíróság hatáskörébe tartozik.

Az ügy jogszabályi háttere

1959. évi IV. törvény
a Polgári Törvénykönyvről

A közös tulajdon
139. § (1) A tulajdonjog ugyanazon a dolgon meghatározott hányadok szerint több személyt is megillethet.
(2) Kétség esetén a tulajdonos társak tulajdoni hányada egyenlő.
A közös tulajdon megszüntetése
147. § A közös tulajdon megszüntetését bármelyik tulajdonostárs követelheti; az e jogról való lemondás semmis.
A telki szolgalom
166. § (1) Telki szolgalom alapján valamely ingatlan mindenkori birtokosa más ingatlanát meghatározott terjedelemben használhatja, vagy követelheti, hogy a szolgalommal terhelt ingatlan birtokosa a jogosultságából egyébként folyó valamely magatartástól tartózkodjék.
(2) Telki szolgalmat átjárás, vízellátás és vízelvezetés, pince létesítése, vezetékoszlopok elhelyezése, épület megtámasztása céljára vagy a jogosult számára előnyös más hasonló célra lehet alapítani.
169. § (1) A telki szolgalom gyakorlása során a szolgalommal terhelt ingatlan birtokosának érdekeit kímélve kell eljárni.
(2) Ha a telki szolgalom gyakorlása valamely berendezés vagy felszerelés használatával jár, a fenntartás költségei a szolgalom jogosultját és kötelezettjét – ellenkező megállapodás hiányában – olyan arányban terhelik, amilyen arányban a berendezést vagy felszerelést használják.
200. § (1) A szerződés tartalmát a felek szabadon állapíthatják meg. A szerződésekre vonatkozó rendelkezésektől egyező akarattal eltérhetnek, ha jogszabály az eltérést nem tiltja.
201. § (1) A szerződéssel kikötött szolgáltatásért – ha a szerződésből vagy a körülményekből kifejezetten más nem következik – ellenszolgáltatás jár.
2. A közüzemi szerződés
387. § Közüzemi szerződés alapján a szolgáltató köteles meghatározott időponttól a fogyasztó számára folyamatosan és biztonságosan a fogyasztó igénye szerint meghatározott közüzemi szolgáltatást – így különösen gázt, villamos energiát és vizet – nyújtani, a fogyasztó pedig köteles időszakonként díjat fizetni.

1995. évi LVII. törvény
a vízgazdálkodásról

Víziközművekkel végzett közüzemi tevékenység
13. § (1) A víziközművek működtetése során végzett vízellátás, szennyvízelvezetés, -elhelyezés és -tisztítás, valamint egyesített rendszer esetén a csapadékvíz-elvezetés közüzemi tevékenység. A víziközművek működtetőit a közüzemi tevékenység keretében az ivóvízellátás és a szennyvízelvezetés szolgáltatására szerződéskötési kötelezettség terheli.
(2) Az (1) bekezdésben említett közüzemi tevékenységre a Polgári Törvénykönyvnek a szerződésre vonatkozó általános szabályait és a közüzemi szerződésre vonatkozó rendelkezéseit kell alkalmazni.
(3) A közüzemi tevékenységgel nyújtott szolgáltatásért díjat kell fizetni. A díjfizetés elmulasztása miatt a vízellátást a közüzem korlátozhatja – termelési célú vízfelhasználásnál szüneteltetheti – azonban a létfenntartási ivó- és közegészségügyi, katasztrófa-elhárítási vízigények kielégítéséhez szükséges vizet ebben az esetben is szolgáltatni kell.
(4) A közüzemi szolgáltatás minőségi követelményeit, a feleket szerződés alapján megillető alapvető jogokat és kötelezettségeket – ideértve a szerződéskötési kötelezettség korlátozásának feltételeit is – a Kormány rendeletben állapítja meg.

1997. évi CXLIX. törvény
a Magyar Köztársaság Polgári Törvénykönyvéről szóló 1959. évi IV. törvény módosításáról

1. § (1) A Magyar Köztársaság Polgári Törvénykönyvéről szóló, többször módosított 1959. évi IV. törvény (a továbbiakban: Ptk.) 205. §-a a következő (3) bekezdéssel egészül ki, a jelenlegi (3) bekezdés számozása pedig (4) bekezdésre változik:
(5) Külön tájékoztatni kell a másik felet arról az általános szerződési feltételről, amely a szokásos szerződési gyakorlattól, a szerződésre vonatkozó rendelkezésektől lényegesen vagy valamely korábban a felek között alkalmazott kikötéstől eltér. Ilyen feltétel csak akkor válik a szerződés részévé, ha azt a másik fél – a külön, figyelemfelhívó tájékoztatást követően – kifejezetten elfogadta.

13/1990. (VI. 18.) AB határozat

A szerződési szabadság – amelyet az Alkotmánybíróság önálló alkotmányos jognak tekint – érvényesül abban az általános szabályban, amelyet a Polgári Törvénykönyv 200. § (1) bekezdése rögzít. Eszerint a szerződés tartalmát a felek szabadon állapíthatják meg. A szerződésekre vonatkozó rendelkezésektől egyező akarattal térhetnek el.

32/1991. (VI. 6.) AB határozat

Minden olyan szerződés, amelyet a szerződés megkötését követően nem rögtön teljesítenek, bizonyos fokú kockázatot jelent a felek számára. A szerződéskötést követően ugyanis olyan változások állhatnak be, amelyek eredményeként a szerződés gazdasági egyensúlya teljesen felborulhat, de legalábbis jelentős aránytalanságok következhetnek be. Ha ezeket a szerződő felek megállapodásukkal, szerződésmódosításukkal nem tudják rendezni, ezek kiküszöbölése ugyancsak a szerződésekbe történő beavatkozást teheti szükségessé. A beavatkozás történhet bírói úton és történhet törvényi vagy rendeleti úton is. A bíróság feladata egy-egy konkrét szerződés megbomlott egyensúlyát helyreállítani.

59/1991. (XI. 19.) AB határozat

Az Alkotmány 9. §-a rögzíti, hogy Magyarország gazdasága olyan piacgazdaság, amelyben a köztulajdon és a magántulajdon egyenjogú és egyenlő védelemben részesül. A Magyar Köztársaság elismeri és támogatja a vállalkozás jogát és a gazdasági verseny szabadságát.
Ezekből a rendelkezésekből következik, hogy a piacgazdaság plurálisan tagolt tulajdoni szerkezetű gazdaság, amely a különböző tulajdonformák egyenrangúságának, valamint a vállalkozás és verseny szabadságának alkotmányosan elismert elve alapján működik.

17/1992. (III. 30.) AB határozat

Az Alkotmány és az alkotmányos jogrendszer megfelelő védelemben részesíti az Alkotmányban meg nem jelenő, egyéb nevesített jogokat is. A vagyoni jogok alkotmányos védelme az Alkotmánynak a tulajdonjogot oltalmazó rendelkezéseiből [Alkotmány 9. § (1) bekezdés, 13. § (1) bekezdés] következik.
Az Alkotmánybíróság elvi éllel mutat rá arra, hogy az Alkotmány 13. §-ának (1) bekezdése nemcsak a tulajdonjog, hanem az azzal összefüggő minden vagyoni jog biztosítására vonatkozik. Az Alkotmány 9. § (1) bekezdése ezért a tulajdonvédelem körében az egyéb vagyoni jogok védelmét is biztosítja. A jogösszehasonlítás is azt mutatja, hogy több külföldi alkotmánybíróság gyakorlata a vagyoni jogosultságokat az alkotmányos tulajdonvédelem körébe vonja. Az Alkotmánybíróság ezzel is összhangban az Alkotmány tulajdonvédelemmel kapcsolatos rendelkezéseit olyan alapjognak tekinti, amelyet mind az Alkotmánybíróság, mind a bíróságok az egyéb dologi jellegű vagyoni jogok védelmére is alkalmazhatnak.

38/1995. (IV. 5.) Korm. rendelet
a közműves ivóvízellátásról és a közműves szennyvízelvezetésről

3. § (1) A szolgáltatásra, illetőleg a szolgáltató részére végzett víz és szennyvíz átadás-átvételre a fogyasztónak a szolgáltatóval, illetőleg az átadónak az átvevővel szerződést kell kötnie, amely tartalmazza:
a) a szerződő felek nevét, címét;
b) a szerződés tárgyának fontosabb műszaki jellemzőit, a mennyiségi és minőségi adatokat;
c) a szerződés időbeli hatályát, a szolgáltatás, illetőleg a víz- és szennyvízátadás megkezdésének időpontját;
d) a teljesítés helyét;
e) az ellenérték megállapításának, ezen belül a számlázásnak a mérőeszköz-hitelesítésének, -leolvasásnak és a számlakiegyenlítésnek a módját;
f) a szerződésszegés következményeit;
g) a fogyasztó, illetőleg az átvevő személyében bekövetkezett változás bejelentési kötelezettségét a szolgáltató, illetőleg átadó részére;
h) egyéb, a szerződő felek által lényegesnek tartott feltételeket.
(2) A szolgáltatás feltételeit tartalmazó szerződési ajánlatot a szolgáltató az ivóvízellátásba vagy szennyvízelvezetésbe való bekötés esetén a megépítéséhez adott hozzájárulással együtt megküldi a fogyasztónak, aki azt a kézbesítéstől számított 15 napon belül aláírásával elfogadja, vagy véleményeltérését közli.
4. § (1) A víziközmű törzshálózat mentén fekvő ingatlanoknak a víziközmű hálózatba történő bekötését az ingatlan tulajdonosa vagy egyéb jogcímen használója a szolgáltatónál kezdeményezheti, akinek a szolgáltató a bekötés lehetőségeiről és feltételeiről előzetes tájékoztatást ad.

8. § (1) A szolgáltatásért a fogyasztónak külön jogszabály szerinti díjat kell fizetnie, kivéve, ha a szolgáltatóval ennél alacsonyabb díj alkalmazásában állapodott meg
9. § (1) Ha a fogyasztó a díjat a szerződésben rögzített feltételek szerint nem fizeti meg a mulasztásnak az e rendeletben meghatározott következményeire a szolgáltató – az Állami Népegészségügyi és Tisztiorvosi Szolgálat (a továbbiakban: ÁNTSZ) területileg illetékes intézetének egyidejű értesítése mellett – fogyasztó figyelmét felhívja.
(2) A szolgáltató a szolgáltatást – a létfenntartáshoz, valamint a közegészségügyi, továbbá a tűzvédelmi követelmények teljesítéséhez szükséges vízellátás, a szennyvíz elvezetés szolgáltatás kivételével – az eredménytelen felszólítástól számított 30. naptól, amennyiben a szolgáltatási szerződésben a felek másként nem állapodtak meg, és az ÁNTSZ hozzájárulását beszerezte

Érintett Alkotmányos jog

1949. évi XX. törvény
A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG ALKOTMÁNYA
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
9. § (1) Magyarország gazdasága olyan piacgazdaság, amelyben a köztulajdon és a magántulajdon egyenjogú és egyenlő védelemben részesül.

A vizsgálat megállapításai

	A vizsgálatom során bekért iratokból kitűnik, hogy sem a sorháznak  sem a panaszosnak nincs  érvényes közüzemi szerződése a bekötési vízórára. Az adásvétel során az értékesítést végző OTP - mivel vízdíjat még nem fizettek az állampolgárok - szerződésében a bekötési vízóra fő használójára nem tért ki. Az iratokból, valamint a szakminisztérium háttéranyagából kitűnik, hogy a vízhálózat kiépítése szabálytalanul történt. Már a bekötés időszakában sem felelt meg az előírásoknak. Ezért a felelősség a megrendelőt, az engedélyezőt és a kivitelezőt terheli. A szabálytalan építés miatt a későbbiek során  keletkező költségeket ( melyet a külön-külön bekötési vízóra kiépítése  jelent), véleményem szerint nem lehet teljes egészében az ingatlan tulajdonosokra hárítani. Amennyiben az építtetővel, az engedélyezővel és a kivitelezővel a lakók nem tudnak e tárgyban  peren kívül megállapodni, úgy polgári peres eljárás során kell a költségmegosztás kérdését rendezni.
	A benyújtott iratokból megállapítható, hogy panaszos ingatlanán nincs telki szolgalomra vonatkozó bejegyzés. A telki szolgalom lényegében egy tűrési kötelezettséget jelent, de nem jár azzal, hogy valamennyi ingatlan tulajdonos helyett a vízdíjat megfizesse, sőt azzal sem, hogy a Vízmű helyett a szolgáltatás ellenértékét beszedje. A beadvány írója közüzemi szerződést nem is kötött a bekötési vízórára. A vízóra a 8 ingatlan közös tulajdona, így a Vízmű Rt. -nak ilyen értelmű szerződést kell kötnie a lakókkal, de semmiképp sem a beadvány írójával. Mindezek miatt a panaszos nem is szerződhet önmaga a bekötési vízórára, ezért helytelenül  tartják nyílván a Vízmű Rt-nál az ő nevén a mérőeszközt. Az osztatlan  közös használat kérdését polgári peres eljárásban a bíróság tudja felosztani, vagy megszüntetni, jogerős ítéletével, amennyiben peren kívül az ingatlan tulajdonosok nem tudnak megállapodni.
	A panaszos semmilyen jogviszonyban nem áll a sorházi ingatlanok tulajdonosaival, emiatt nem lehet  felelős azért, hogy azok nem fizették meg a közüzemi szolgáltatás ellenértékét. 
	 1998. március 1.-én hatályba lépett  az 1997. évi CXLIX. törvény mely a Magyar Köztársaság Polgári Törvénykönyvéről szóló 1959. évi IV. törvényt módosította.  Az új szabályozás a fogyasztók érdekeit védi az egyoldalú általános szerződési feltételekkel szemben. A sorház lakói jelenleg  semmilyen közüzemi szerződéssel nem rendelkezik az ivóvíz és szennyvízelvezetéssel  kapcsolatban, ezért a Dunamenti Regionális Vízmű Rt.-nak mindenképpen szerződést kell kötnie az ingatlan tulajdonosokkal. 
	A közüzemi szerződés hiánya következtében, sérelmet szenvedett a jogbiztonság és a tulajdonjog,  mely alkotmányos visszássághoz vezetett.

Ajánlás

	Felkérem a Dunántúli Regionális Vízmű Rt. Vezérigazgatóját, hogy az 1993. évi LIX. törvény 21. § (1) bekezdése alapján intézkedjen arról, hogy az osztatlan közös tulajdonnak megfelelő szerződést kössenek az ingatlan tulajdonosokkal a bekötési vízórára, az alkotmányos visszásság megszüntetése érdekében.

	Kérem, hogy  Vezérigazgató Úr, az 1993. évi LIX. törvény 21. § (2) bekezdése alapján véleményéről, intézkedéséről, 30 napon belül szíveskedjen tájékoztatni.

Budapest, 1998. április 15.

Dr. Polt Péter

OBH 7436/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének kiegészítő jelentése
Előadó: dr. Kollár Zsuzsanna

Az eljárás megindulása

1998. április 15-én jelentéssel zárult az OBH 7436/1997. számú ügy vizsgálata. A jelentés megállapította, hogy a Dunamenti Regionális Vízmű Rt. nem kötött szolgáltatási szerződést a panaszossal a közműves ivóvízellátásról és közműves szennyvízelvezetésről és ezzel alkotmányos jogokkal összefüggő visszásságot okozott a tulajdonjog és a jogbiztonság vonatkozásában. A jelentés megállapításait és az ajánlást a szolgáltató elfogadta, a panaszosnak és az érintett sorház lakóinak pedig a következő lehetőségeket ajánlotta fel: A sorházban lévő lakások tulajdonosaival mint "fogyasztói közösségel" a már meglévő bekötési vízórára köt szolgáltatási szerződést, vagy minden fogyasztó önálló bekötési vízórát létesít és ennek megfelelően a létrehozandó szerződés is az önálló bekötési vízórákra vonatkozik. Tekintettel arra, hogy az egyes fogyasztók között semmiféle jogviszony nem létezett, az ingatlantulajdonosok a közös bekötési vízórára vonatkozó szolgáltatási szerződés megkötését célzó szolgáltatói ajánlatot elutasították. 1998 szeptemberében három ingatlatulajdonos önálló bekötési vízórát létesített. Panaszos azért fordult ismételten az Országgyűlési Biztosok Hivatalához, mert a Dunamenti Regionális Vízmű Rt. nem hajlandó vele megkötni az önálló bekötési vízórára vonatkozó szolgáltatási szerződést. A lejárt hitelességű mellékvízmérő újbóli hitelesítésével járó költségeket azonban a panaszos - tekintettel arra, hogy bízott a szolgáltatóval kötendő, az önálló bekötési vízórára vonatkozó szerződés létrejöttében - nem akarta magára vállalni, azokat feleslegesnek tartotta. A panaszos beadványában azt is sérelmezte, hogy a bekötési vízóra és a mellékvízmérők által mért vízmennyiségek különbözetének ellenértékét tartalmazó számlákat a szolgáltató - korábbi gyakorlatához hasonlóan - panaszos nevére küldi.

A megállapított tényállás

A sorház építésekor létesített bekötési vízóra jelenleg négy ingatlan vízfogyasztását méri. Ezen ingatlantulajdonosok között nem létezik polgári jogi jogviszony. Az önálló bekötési vízórával nem rendelkező fogyasztók mindegyike beszereltette lakásába a mellékvízmérőt. A sorház építésekor kialakított bekötési vízórát magában foglaló akna a panaszos telkén helyezkedik el. A szolgáltató felajánlotta a fogyasztóknak a polgári jogi társaság létrehozását, annak érdekében, hogy az önálló bekötési vízórát létesíteni nem kívánó fogyasztók vízfogyasztásának elszámolását jogi keretek közé helyezzék. Az ingatlantulajdonosok ezt a javaslatot visszautasították. A Dunamenti Regionális Vízmű Rt. képviselője az 1999. január 21-én tartott megbeszélésen azt javasolta a panaszosnak, hogy az eredeti bekötési vízóra megtartása mellett létesítsenek a kizárólag a panaszos vízfogyasztását mérő önálló bekötési vízórát. Panaszos ezt azzal az indokkal utasította vissza, hogy egy önálló bekötési vízóra létesítése után az eredeti bekötési vízóra az ő szolgáltatási jogviszonya szempontjából szükségtelenné válna, ezzel pedig a panaszos a többi fogyasztóval folytatandó olyan állandó egyeztetésre kényszerülne, amelyre semmiféle jogi előírás nem kötelezi. A földhivatal által megküldött tulajdonilap-másolat alapján megállapítottam, hogy a panaszos telkét az eredeti bekötési vízóra elhelyezését lehetővé tevő szolgalmi-jog nem terheli. 

 1998. június 18-án, majd október közepén a Dunamenti Regionális Vízmű Rt. arról értesítette a panaszost, hogy a tulajdonában lévő mellékvízmérő hitelesítési ideje 1998. december 31-én lejár, valamint tájékoztatta a vízmérők újra-hitelesítésével kapcsolatos teendőkről. A szolgáltató felhívta a panaszos figyelmét, hogy a lejárt hitelesítésű mellékvízmérők újra-hitelesítésének elmaradása esetén a mellékvízmérők alapján folytatott számlázást megszünteti tekintettel arra, hogy a mellékvízmérők a hitelesítési idő lejárta után csak költségmegosztásra használhatók. A szolgáltató értesítette a panaszost, hogy a hitelesítési idő lejárta után az újra-hitelesítés elmaradása esetén a mellékvízmérőkre vonatkozó szolgáltatási szerződést felmondja. 

Az 1999. január 21-én a Dunamenti Regionális Vízmű Rt. helyiségében tartott megbeszélésről készült jegyzőkönyv tanusága szerint a bekötési vízóra és a mellékvízmérők által mért vízmennyiségek közötti különbségből adódó, 1997-ben és 1998-ban keletkezett vízdíj-különbözetet a szolgáltató az érintett négy fogyasztó között négy egyenlő részre osztotta fel. A négy fogyasztó közül három a rá eső részt kifizette, a panaszos nem. 

Az 1992. április 1-jén kelt, a Dunamenti Regionális Vízmű Rt. és a panaszos édesapja által aláírt,  mellékvízmérővel felszerelt lakások ivóvízellátására vonatkozó szolgáltatási szerződés nem tartalmaz a mellékvízmérők és a bekötési vízóra által mért vízmennyiségek közötti különbözet elszámolására vonatkozó rendelkezést. 

Az ügy jogszabályi háttere

1959 évi IV. törvény a Polgári Törvénykönyvről

2. A közüzemi szerződés

387. § Közüzemi szerződés alapján a szolgáltató köteles meghatározott időponttól a fogyasztó számára folyamatosan és biztonságosan a fogyasztó igénye szerint meghatározott közüzemi szolgáltatást - így különösen gázt, villamos energiát és vizet - nyújtani, a fogyasztó pedig köteles időszakonként díjat fizetni.
388. § (1) Jogszabály kimondhatja, hogy a szerződés a szolgáltatás igénybevételével jön létre.
(2) A szolgáltató a szerződés megkötését csak jogszabályban meghatározott esetekben tagadhatja meg, illetőleg a szerződés tartalmát csak jogszabályban meghatározott feltételektől teheti függővé.

1991. évi XLV. törvény a mérésügyről 

Joghatással járó mérés és eszközei

6. § (1) Joghatással jár a mérés, ha annak eredménye az állampolgárok és/vagy jogi személyek jogát vagy jogi érdekeit érinti, különösen, ha a mérési eredményt mennyiség és/vagy minőség tanúsítására - a szolgáltatás és ellenszolgáltatás mértékének megállapítására - vagy hatósági ellenőrzésre és bizonyításra használják fel; továbbá az élet- és egészségvédelem, a környezetvédelem és a vagyonvédelem területén.
(2) Joghatással járó mérést a mérési feladat elvégzésére alkalmas hiteles mérőeszközzel vagy használati etalonnal ellenőrzött mérőeszközzel kell végezni.
(3) Hiteles az a mérőeszköz
a) amelyet a mérésügyi szervek hitelesítettek,
b) amelynek külföldi hitelesítését az OMH első belföldi hitelesítésként elismerte.

Hitelesíttetési kötelezettség, felmentés
7. § (1) A hitelesíttetési kötelezettség az e törvény végrehajtására kiadott kormányrendeletben felsorolt kötelező hitelesítésű használati mérőeszközökre (a továbbiakban: kötelező hitelesítésű mérőeszköz) vonatkozik.
(2) Kötelező hitelesítésű mérőeszköz csak érvényes hitelesítéssel forgalmazható, használható vagy tartható használatra kész állapotban.

1991. évi XLV. törvény végrehajtásáról szóló 127/1991. (X. 9.) Korm. rendelet

Melléklet a 127/1991. (X. 9.) Korm. rendelethez

Kötelező hitelesítésű mérőeszközök

 Sorszám	 Megnevezés	 A hitelesítés érvényességének időtartama/év

Térfogatáram- és tömegárammérő eszközök
 21.	 Vízmérők (hideg és meleg vízre):	 
 	 	 bekötési és törzshálózati vízmérők	  4
 	 	 mellékvízmérők elszámolásra	  6
 	 	 mellékvízmérők költségmegosztásra 	   korlátlan

38/1995. (IV.5.) Korm. rendelet a közműves ivóvízellátásról és a közműves szennyvízelvezetésről

2. § E rendelet alkalmazásában:
1. bekötés ivóvíz, illetőleg szennyvíz bekötővezeték megépítésével és üzembe helyezésével az ingatlan bekapcsolása a szolgáltatásba;
7. házi ivóvízhálózat: az ingatlan ivóvízfogyasztását biztosító, az ingatlan tartozékát képező, a bekötővezeték vagy a csatlakozó vezetékhálózat végpontjához kapcsolódó vízvezeték és annak tartozékai (így például vízmérő elhelyezésére szolgáló akna), amely a rajta kialakított vízkivételi helyekig szállítja a vizet;
8. ingatlan: helyrajzi számmal rendelkező telek;
36. víziközmű törzshálózat: ivóvíz főnyomóvezeték az elosztóvezetékekkel és berendezéseivel, illetőleg a szennyvíz főgyűjtő az erre kapcsolt mellékgyűjtőkkel és berendezéseivel;

3. § (1) A szolgáltatásra, illetőleg a szolgáltató részére végzett víz és szennyvíz átadás-átvételre a fogyasztónak a szolgáltatóval, illetőleg az átadónak az átvevővel szerződést kell kötnie, amely tartalmazza:

6. § (1) A víziközmű törzshálózat mentén fekvő ingatlanok bekötését külön-külön bekötő vezetékekkel kell megvalósítani.
(2) Ha közös bekötéssel a szolgáltatás műszakilag megoldható - az érintett tulajdonosok írásbeli szerződése és a szolgáltató előzetes hozzájárulása alapján - több szomszédos ingatlan ellátására közös bekötővezeték és csatlakozó hálózat építhető.

8. § (1) A szolgáltatásért a fogyasztónak külön jogszabály szerinti díjat kell fizetnie, kivéve, ha a szolgáltatóval ennél alacsonyabb díj alkalmazásában állapodott meg.
(2) A szolgáltató a szolgáltatás díjáról szolgáltatási helyenként és időszakonként - az általános forgalmi adóról szóló törvény előírásainak, illetőleg az árjogszabályoknak megfelelő - számlát bocsát ki, melyet a fogyasztó a szerződésben meghatározott feltételekkel köteles kiegyenlíteni.
(3) A fogyasztó a számla kézhezvételétől számított 15 napon belül kifogással élhet a szolgáltatónál, amelynek a számla kiegyenlítésére vonatkozó kötelezettségre nincsen halasztó hatálya.

11. § (1) Az ivóvíz bekötővezeték létesítéséről és a szükséges eszközökről, művekről a megrendelő költségére a szolgáltató gondoskodik. Üzembe helyezett ivóvíz törzshálózaton a bekötési vízmérő felszerelését, cseréjét, leszerelését, valamint a csatlakozás készítését a szolgáltató vagy megbízottja végzi.
13. § (4) A víziközmű hálózatba történő első vagy ismételt bekötés, továbbá az ivóvíz bekötővezeték átépítése, cseréje vagy felújítása esetén bekötési vízmérőt kell felszerelni.

17. § (1) A fogyasztó a vízmérőakna, illetve vízmérőhely hozzáférhetőségének biztosításáról és tisztán tartásáról, a vízmérő fagy elleni megfelelő védelméről gondoskodni, továbbá a vízmérő rendellenes működéséről a szolgáltatót haladéktalanul értesíteni köteles.
(3) Az ingatlanon mért vízhasználat szempontjából a bekötési vízmérőn mért vízmennyiség az irányadó. A bekötési vízmérő és az elkülönített vízhasználatokat mérő mellékmérők fogyasztási különbözete elszámolásának módját a szolgáltatási szerződésben kell szabályozni.

19. § (1) A szolgáltató a tulajdonában levő vízmérőknek a mérésügyi jogszabályokban előírt időszakos hitelesítéséről saját költségén köteles gondoskodni.
(2) A fogyasztó saját költségén köteles gondoskodni a tulajdonában lévő mellékvízmérő hitelesíttetéséről. A hitelesíttetés elmulasztása esetén a szolgáltató az elkülönített mérőeszközzel mért fogyasztás elszámolására vonatkozó szolgáltatási szerződést 15 napos határidővel jogosult felmondani.
(3) A fogyasztó a szolgáltatótól a vízmérő működésének rendkívüli vizsgálatát és hitelesítését kérheti. A rendkívüli vizsgálat és hitelesítés, valamint az ehhez szükséges szerelési munkák költségei a fogyasztót terhelik. A költségeket a fogyasztó köteles megelőlegezni.

25. § (1) Ez a rendelet a kihirdetést követő 30. napon lép hatályba, ezzel egyidejűleg hatályát veszti a közműves vízellátás és közműves csatornázás szabályainak kiadásáról szóló 27/1975. (X. 30.) MT rendelet, valamint az azt módosító 88/1990. (IV. 30.) MT rendelet 1. mellékletének 12. pontja, a 18/1992. (I. 28.) Korm. rendelet 10-14. §-a, a 119/1993. (VIII. 25.) Korm. rendelet, továbbá a közműves vízellátás és a közműves csatornázás egyes kérdéseiről szóló 4/1975. (XI. 26.) OVH rendelkezés.
(2) A szolgáltató, az ezen rendelet hatálybalépését követően a szolgáltatásra írásban köt szerződést
a) vízellátásra
aa) az ingatlanon és annak elkülönített vízfogyasztására a fogyasztóval,
(3) A már folyamatosan teljesített szolgáltatásokra a szerződés írásban való megkötését a szolgáltató kezdeményezi. A szerződésben a szerződési ajánlat megküldésének időpontjában teljesített szolgáltatástól csak mindkét szerződő fél egyetértése esetén lehet eltérni.
(4) A (3) bekezdésben foglalt szerződési ajánlatot a szolgáltató 1999. május 5-ig köteles megtenni.

Az érintett alkotmányos jogok

1949. évi XX. törvény A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG ALKOTMÁNYA

2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
9. § (1) Magyarország gazdasága olyan piacgazdaság, amelyben a köztulajdon és a magántulajdon egyenjogú és egyenlő védelemben részesül.

A vizsgálat megállapításai

1.) Az önálló bekötési vízóra létesítésére vonatkozó panasz

A közüzemi szolgáltatás jellege szerint közszükségletet elégít ki, ez az oka annak, hogy a szolgáltató a szerződő partnerét főszabály szerint nem választhatja meg szabadon és a legtöbb esetben szerződéskötési kötelezettsége van. Kizárólag jogszabály határozhatja meg azokat az eseteket, amikor a szerződés megkötését a szolgáltató megtagadhatja, illetőleg azokat a feltételeket is, amelyektől függővé teheti a szerződés megkötését. A szolgáltató tehát nem jogosult arra, hogy a jogszabály ellenére határozzon meg szerződési feltételt, illetőleg hogy a jogszabályban meghatározott eseteken kívül megtagadja a szerződés megkötését. A vizsgált esetben éppen arról volt szó, hogy az önálló bekötési vízórára vonatkozó szolgáltatási szerződést azzal a feltétellel akarta a szolgáltató megkötni a panaszossal, hogy az eredeti bekötési vízóra is a panaszos telkén marad. Megállapítottam, hogy a szolgáltató jogszabály által nem ismert feltételektől teszi függővé az önálló bekötési vízórára vonatkozó szolgáltatási szerződés mint közüzemi szerződés tartalmát és ezzel alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot okozott a jogbiztonság követelményével és a tulajdonhoz való joggal összefüggésben. A már folyamatosasan teljesített szolgáltatásokra vonatkozó szerződési ajánlatot a szolgáltatónak 1999. május 5-ig kell megtennie. Az ajánlat megtételére vonatkozó határidő még nem telt le, de az önálló bekötési vízórát a panaszos három szomszédjánál már beszerelték. Nem a határidő be nem tartásával okoz tehát a szolgáltató alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot, hanem azzal, hogy a más fogyasztókkal szemben nem alkalmazott és a jogszabályok rendelkezési szerint nem is alkalmazható feltételtől teszi függővé a bekötési vízóra beszerelését. Amint azt az Alkotmánybíróság a 25/1992.(IV.30.) AB határozatban kifejtette, a jogállamiság egyik fontos eleme a jogbiztonság, amely egyebek között megköveteli, hogy az állampolgárok jogait és kötelességeit a törvényben megszabott módon kihírdetett és bárki számára hozzáférhető jogszabályok szabályozzák, illetve hogy meglegyen a tényleges lehetőség arra, hogy a jogalanyok magatartásukat a jog előírásaihoz tudják igazítani. A jogbiztonság követelményéből a jogalkotó és a jogalkalmazó szervekre egyaránt bizonyos kötelezettségek hárulnak, enélkül a jogbiztonság elvének tényleges érvényesülése lehetetlen. Valamely kifejezett jogszabályi rendelkezéssel ellentétes jogalkalmazói gyakorlat a jogbiztonság elve tényleges érvényesülését teszi lehetetlenné.

2.) A lejárt hitelesítésű vízórák használatával kapcsolatos panasz

A vizsgálat során megállapítottam, hogy a Dunamenti Regionális Vízmű Rt. a jogszabályi rendelkezések betartásával döntött a lejárt hitelességű vízórákra vonatkozó szolgáltatási szerződés felmondásáról. A jogszabályi rendelkezésekről a panaszost  tájékoztatta és helyesen következtetett arra, hogy a lejárt hitelességű mellékvízmérők a továbbiakban csak költségmegosztásra alkalmasak. A szolgáltató alkotmányos jogokkal összefüggő sérelmet a vizsgált eljárással nem okozott. 

3.) A mellékvízmérők és a bekötési vízóra által mért vízmennyiség különbözetének panaszos nevére történő számlázása illetve a díj elszámolása

A szolgáltatási szerződés nem tartalmazott a különbözet elszámolására vonatkozó rendelkezést. A 38/1995. (IV.5.) kormányrendelet hatályba lépése előtt megkötött szolgáltatási szerződések a rendelet előírásainak csak abban az esetben felelhetnek meg, ha a felek a szerződés szövegét utólag módosítják. A Ptk. 226.§ a következő rendelkezéseket tartalmazza:
"226. § (1) Jogszabály meghatározhatja a szerződés egyes tartalmi elemeit, és kimondhatja, hogy ezek a szerződésnek akkor is részei, ha a felek eltérően rendelkeznek.
(2) Jogszabály a hatályba lépése előtt megkötött szerződések tartalmát csak kivételesen változtathatja meg. Ha a szerződés megváltozott tartalma bármelyik fél lényeges jogos érdekeit sérti, a fél kérheti a bíróságtól a szerződés módosítását, vagy - ha jogszabály másként nem rendelkezik - a szerződéstől elállhat.
(3) Hatósági ár megállapítására külön törvény szerint kerülhet sor."

A Ptk.. fent idézett rendelkezése azt a jogalkotói szándékot fejezi ki, amely szerint a szerződést kötő felek akaratnyilatkozata alapján kialakított viszonyokba történő utólagos állami beavatkozás korlátozott kell, hogy legyen, az ilyen jellegű állami beavatkozás csak kifejezett jogszabályi rendelkezés formájában történhet, akkor is csak kivételesen. Bár az idézett rendelkezés azokra az estekre vonatkozik, amikor a jogszabály a szerződés tartalmát ténylegesen meghatározó rendelkezést fogalmaz meg, kifejezett jogszabályi rendelkezés hiányában a szerződés kötelező tartalmi elemeit meghatározó jogszabályi rendelkezést sem tekinthetjük olyannak, mint amely automatikusan a szolgáltatóra hárítaná a szerződés módosítására vonatkozó javaslat megtételét.
A kormányrendelet nem tartalmaz olyan rendelkezést, amelynek értelmében a hatályba lépése előtt megkötött szerződések módosítását a szolgáltatónak kötelezően kezdeményeznie kellene. 1992-ben, a mellékvízmérővel rendelkező panaszossal kötött szolgáltatási szerződés létrejötte idején hatályban volt 27/1975. (X.30.) MT. rendelet pedig nem tartalmazott a szolgáltatás kötelező tartalmi elemeire vonatkozó rendelkezéseket.
Tekintettel arra, hogy bár a szolgáltató a több fogyasztó vízhasználatából eredő vízmennyiség-különbözet számláját a panaszos nevére küldte, de azt a tényt, hogy a különbözet több fogyasztót együttesen terhel, nem vitatta, alkotmányos jogokkal összefüggő sérelem nem állapítható meg.

Kezdeményezés 

Tekintettel arra, hogy a Dunamenti Regionális Vízmű Rt. vezérigazgatója által adott tájékoztatás szerint a panaszos telkére - a többi szomszéddal való megegyezésnek köszönhetően - beszerelik az önálló bekötési vízórát, kezdeményezéssel élni nem kívánok. 

Budapest, 1999. április 30.

Dr. Polt Péter