OBH 7225/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr.Ágoston Zsuzsa

A vizsgálat megindítása

A panaszosok beadvánnyal fordultak az Országgyűlési Biztos Hivatalához, sérelmezve a Veszprém Megyei Gyermek és Ífjúságvédő Intézet (továbbiakban: Gyivi) vezetőjének és dolgozóinak  eljárását örökbefogadási  ügyben.

A megállapított tényállás

Panaszosok a Veszprém megyei Gyivi igazgatójához fordultak örökbefogadási szándékkal. Kérelmüket nyílvántartásba vették és azt a tájékoztatást kapták, hogy lehetőségük lesz több örökbefogadható gyermeket megismerni. Az intézmény dolgozói már a kérelem nyílvántartásba vételekor tájékoztatták arról is  a  panaszosokat, hogy életkorukra való tekintettel (1953, 1956- ban születtek ) csecsemőkorú gyermek örökbefogadására nincs lehetőség.

Több évi várakozás után arról kaptak értesítést, hogy lehetőségük van egy 4 éves beteg gyerek örökbefogadására. A gyermeket meglátogatták és az állapotáról szóló orvosi véleményekre várva készültek dönteni arról, hogy tudják -e vállani felnevelését. 
Az intézet igazgatója arra hivatkozva, hogy nem válaszoltak az intézet dolgozói által megadott határidőn belül, az örökbefogadásra várók nyílvántartásából panaszosokat törölte.
Az intézet által megadott határidőre vonatkozóan ellentmondásosak a  nyilatkozatok, írásos nyoma nincs. 

A döntést panaszosok értetlenül fogadták több ok miatt, melyeket az állampolgári jogok országgyűlési biztosákoz címzett panaszukban megfogalmaztak :
Hogyan lehet egy nap alatt eldönteni azt, hogy vállalják-e egy beteg gyermek felnevelését ? Szerettek volna a gyógyulás esélyeire vonatkozó orvosi vélemények ismeretében dönteni, ezekre a véleményekre várni kellett.
Korábban azt a tájékoztatást kapták, hogy nem "kötelező" az első megismert gyermeket elfogadni.
Miért nem volt lehetőségük más gyermek megismerésére?
Mi indokolja azt, hogy az akit egy 4 éves beteg gyermek felnevelésére alkalmasnak ítélnek nem vállalhat kisebb gyermeket ?

Az ügy jogszabályi háttere

12/1987. (VI. 29.) MM rendelet a gyámhatóságokról, egyes gyámhatósági feladatokról és a gyámhatósági eljárásról (1997 november 1. napjától hatályon kívül)

23. § (1) A gyámhatóság az örökbefogadás iránti kérelem elbírálása előtt
b) szükség esetén beszerzi
– a kiskorú személyiségére vonatkozó szakvéleményt, illetve az örökbe fogadni szándékozó személyiségére vonatkozó pszichológus-szakértői véleményt,
– a körzeti vagy hatósági orvosi bizonyítványt az örökbe fogadni szándékozó, illetőleg az örökbefogadandó egészségi állapotáról, az örökbefogadandó fejlődését befolyásoló betegségekről.
(2) Intézeti vagy állami nevelésbe vett kiskorú örökbefogadása esetén az (1) bekezdésben meghatározott igazolásokat az intézeti gyám útján kell beszerezni.
(3) Az (1) bekezdés a)–b) pontjában felsorolt iratok tartalmát az örökbe fogadni szándékozóval ismertetni kell.

149/1997. (IX. 10.) Korm. rendelet a gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról ( Hatályos 1997 november 1 napjától.)

38. § (1) Az örökbefogadás előtti eljárás lefolytatásának célja annak megállapítása, hogy az örökbefogadó személyisége és körülményei alapján alkalmas-e gyermek örökbefogadására.
(2) Az örökbefogadás előtti eljárást az örökbe fogadni szándékozó személy kérelmére a lakóhelye szerint illetékes gyermekvédelmi szakszolgálat készíti elő.
(3) A gyermekvédelmi szakszolgálatnál előterjesztett kérelemben – a Csjt. 47. §-ának (2) bekezdésében meghatározott kivétellel – az örökbe fogadni szándékozó személy nyilatkozik
a) az örökbefogadási szándéka indokairól, valamint az örökbe fogadandó gyermekre vonatkozó elképzeléseiről,
b) a korábban kezdeményezett örökbefogadás előtti eljárás eredményéről,
c) arról, hogy alkalmassá nyilvánítása esetén hozzájárul-e a természetes személyazonosító adatainak az örökbe fogadni szándékozó személyek országos nyilvántartásába vételéhez.
(4) A gyermekvédelmi szakszolgálat a kérelem előterjesztésével egyidejűleg, de legkésőbb 15 napon belül tájékoztatja az örökbe fogadni szándékozót az örökbefogadás feltételeiről és arról, hogy alkalmasságának megállapítása érdekében az általa meghatározott helyen és időpontban vizsgálaton kell megjelennie, valamint arról, hogy családi és lakáskörülményeiről a helyszínen győződik meg.
(5) Ha az örökbe fogadni szándékozó személy a kitűzött alkalmassági vizsgálaton nem jelent meg és távolmaradását nem mentette ki, illetőleg a környezettanulmány elvégzését nem teszi lehetővé, kérelmét visszavontnak kell tekinteni.
(6) A gyermekvédelmi szakszolgálat a kérelem beadásától számított 60 napon belül tájékoztatja az örökbe fogadni szándékozó személyt az alkalmassági vizsgálat eredményéről.
39. § (1) A gyermekvédelmi szakszolgálat a lefolytatott vizsgálat eredményét és javaslatát – az ügyfél kérelmére – írásban megküldi az örökbe fogadni szándékozó lakóhelye szerint illetékes gyámhivatalnak, és erről az örökbe fogadni szándékozó személyt egyidejűleg értesíti.
(2) A gyámhivatal az örökbe fogadni szándékozó személy alkalmassága kérdésében a háziorvosi igazolás, a gyermekvédelmi szakszolgálat által megküldött szakvélemény, a környezettanulmány, az örökbe fogadni szándékozó személy meghallgatása, valamint szükség szerint egyéb bizonyítékok alapján dönt.
(3) Alkalmatlanság megállapítása esetén új eljárás a határozat jogerőre emelkedésétől számított 1 éven belül nem indítható.
(4) Alkalmasság megállapítása esetén a gyámhivatal jogerős határozata alapján a gyermekvédelmi szakszolgálat felveszi az örökbe fogadni szándékozó személyt saját nyilvántartásába és – a hozzájáruló nyilatkozat birtokában – továbbítja az adatokat az örökbe fogadni szándékozó személyek országos nyilvántartása számára.
(5) A gyámhivatal határozata a jogerőre emelkedéstől számított 2 évig érvényes, amely kérelemre, a gyermekvédelmi szakszolgálat javaslatára további 1 évvel meghosszabbítható, feltéve, hogy azok a körülmények, amelyekre tekintettel az alkalmasságot megállapították nem változtak.
(6) Amennyiben az (5) bekezdésben meghatározott időtartam alatt nem kerül sor örökbefogadásra, az örökbefogadás előtti eljárást – kérelemre – meg kell ismételni.
(7) A gyámhivatali határozat (5) bekezdésben meghatározott érvényességi idejének leteltével a gyermekvédelmi szakszolgálat törli a nyilvántartásából az örökbe fogadni szándékozó adatait, és erről értesíti az örökbe fogadni szándékozó személyek országos nyilvántartását. A törlés tényéről az örökbe fogadni szándékozó személyt tájékoztatni kell.

Az érintett alkotmányos jogok

2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
54. § (1) A Magyar Köztársaságban minden embernek veleszületett joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelyektől senkit nem lehet önkényesen megfosztani.
57. § (5) A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti.
64. § A Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van arra, hogy egyedül vagy másokkal együttesen írásban kérelmet vagy panaszt terjesszen az illetékes állami szerv elé.

A vizsgálat megállapításai

Panaszosok ügyét  a Veszprém Megyei Önkormányzat Főjegyzője megvizsgálta. A Gyivi igazgatója 1997 április 28 -án  kelt  levelében arról tájékoztatta, hogy "törvényi szinten, ill. általánosan elfogadott országos gyakorlat alapján nem szabályozott eljárás szerint folyik az eldöntése annak, ki és milyen gyermek örökbefogadására alkalmas, az intézeti gyámok felelőssége a gyermek kihelyezése."

Panaszosoknak 1996 január 18 -án írt levelének hangvétele - miként azt a megyei önkormányzat főjegyzője is megállapítja rideg, méltatlan ahhoz az ügyhöz melyben eljár. Levelében az igazgató az alábbiakat írja: " Munkatársaim valamennyi örökbefogadással és egyéb munkájukkal kapcsolatos információt mindenkor a rendelkezésemre bocsátanak és a végleges döntéseket intézeti gyámi jogkörömben személyesen hozom meg",... "végleges, kérelmüket a nyilvántartásból töröltük." A levél szerint az örökbefogadással közvetlenül foglalkozó kollégák nem tudnak minden esetben mindenkivel személyesen kapcsolatot teremteni.

A Gyivi igazgatója a megyei önkormányzat főjegyzőjének írt tájékoztatásában leírta, hogy évente kb. 50 örökbefogadást előkészítenek elő, ezeket nem tudja bürokratikussá tenni azzal, hogy minden intézkedésről feljegyzést készít. Az örökbefogadási ügyekkel egy team foglalkozott.  Konkrétan a panaszosok ügyében is az történt, hogy beszélgetett "a házaspárral valamelyik pszichológus, mint ahogy a team többi tagja is.", de írásos szakvélemény nem készült mert semmilyen különleges problémát nem tapasztalt. Leveléből az is kiderül, hogy az ügyfelekkel nem kíván bizalmas hangnemben levelezni.
Az a tény, hogy az örökbefogadással foglalkozó munkatársak csak rendkívüli esetben tudnak kapcsolatba kerülni az örökbefogadókkal, szakmailag és jogilag elfogadhatatlan.

Az iratokból megállapítható, hogy a Veszprém megyei Gyivi igazgatója önkényesen járt el, döntése megalapozatlan volt. Miként maga leírja döntéseit információk alapján hozta, de ezeket az információkat dokumentálni nem volt képes. Ilyen körülmények között egyáltalán nem lehet megállapítani az adatok valódiságát, vitatni még kevésbé. Ezt egyébként a döntést hozó ki is zárja, azzal, hogy döntését véglegesnek tekinti.

Kétségtelen, hogy az örökbefogadni szándékozók nyilvántartásba vételéről szóló korábbi szabályozás lehetőséget teremtett arra, hogy az intézet igazgatója egyszemélyes döntést hozzon, azonban - bármilyen bürokratikusnak tűnik számára - dokumentálni kell  az azok alapját képező tényeket. Elutasítás, vita esetén természetes, hogy az üggyel foglalkozó szakemberek írásba foglalják véleményüket, tapasztalataikat.

Az ügyben előforduló alkotmányos jogsérelmek oka egyrészt a megfelelő szabályozás hiánya, másrészt a Gyivi igazgatójának autoriter eljárása. Az igen tiszteletreméltó, hogy a gyermekek mindenekfeletti érdekét tekinti legfontosabbnak munkája során, de az kétséges, hogy, miként tudja ezt megvalósítani ha az örökbefogadással foglalkozó szakember nem találkozik az örökbefogadóval, ha nem lehet tudni, hogy melyik pszichológus beszélt az ügyfelekkel, ha az eseményekről nyilvántartás nincs, szóbeli információk alapján hoz döntéseket és vállal értük felelősséget (úgy, hogy a felelősség megállapításához semmi adat nem áll rendelkezésre). 

A Gyivi igazgatója saját szabályzatra hivatkozva ad magyarázatot arra a kérdésre, hogy 1-2 éves gyermeket 40 év feletti szülőknek nem adnak, mert ezek a szülők a gyermek kamaszkorában nagyszülői korban lesznek már. Eltekintve attól, hogy az első gyermek születése egyre gyakrabban kitolódik a 30. év betöltése utáni korra, annak a problémának eldöntésére, hogy bizonyos kor  feletti személyek alkalmasak lesznek-e kamasz gyermekeik nevelésére nem lehet egy szabályzat a mértékadó. Az örökbefogadás alanyait minden esetben személyiségük és nem életkoruk alapján lehet vizsgálni. Örökbefogadó szülőnek gyakran több évi gyermektelen házasélet után jelentkeznek, nincs joga senkinek eredendően azt feltételezni hogy néhány év múlva nem tudják a vállalt feladatot ellátni. E tekintetben egyébként teljesen jogos a panaszosok felvetése: hogyan lehetnek akkor alkalmasak egy beteg gyermek felnevelésére. 

149/1997. (IX. 10.) Korm. rendelet a gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról 1997 november 1 napjától alapjaiban megváltoztatta az örökbefogadni szándékozók nyilvántartásba vételének rendjét. A  panaszosoknak jelentkezni kell a Veszprém Megyei Gyermekvédelmi Szakszolgálatnál ( ez a Gyivi jogutódja ). Örökbefogadásra alkalmassággal kapcsolatos ügyekben a gyámhivatal határozatban dönt. Ez ellen jogorvoslatnak van helye. Az örökbefogadó szülők országos  nyilvántartásbavételüket is kérhetik.

Tekintettel arra, hogy az új jogi szabályozás rendezte a jogbiztonsághoz, panaszhoz és jogorvoslathoz fűződő alkotmányos jog érvényesülését az örökbefogadás előtti eljárásban, ezekre vonatkozóan ajánlással nem élek.

Megállapítottam, hogy  a Veszprém megyei Gyivinél még formálisan sem biztosították az alkotmányos jogok védelmét az örökbefogadási eljárás során.
Nincs arra vonatkozó adat, hogy az örökbefogadni szándékozó kérelmezők törlése milyen gyakran fordult elő. Az megállapítható, hogy  az eljárás menete követhetetlen, jogorvoslati lehetőség hiányában a döntések felülvizsgálatát az örökbefogadni szándékozók nem kérhették.

 Veszprém Megyei Közigazgatási Hivatal Gyámhivatalának az alábbi ajánlást teszem:

1.) Vizsgálja meg, hogy  a Gyermekvédelmi Szakszolgálatnál, az 1997 november 1 előtt nyilvántartásba vett örökbefogadásra jelentkező személyeknek a jogszabályváltozásról való tájékoztatása megtörtént -e.
2.) Intézkedjen annak a jogszabályi alapot nélkülöző gyakorlatnak a megszüntetése érdekében, hogy az örökbefogadók életkora abszolut kizáró körülmény legyen csecsemőkorú gyermek örökbefogadásánál.

Budapest, 1998 szeptember 30.

Dr. Polt Péter