OBH 7111/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr.Kántor Ferenc
Az eljárás megindítása

K. H. (panaszos) budapesti lakos panasszal fordult az országgyűlési biztoshoz. Beadványában sérelmezte,  hogy az általa vásárolt ingatlan tulajdonjogának bejegyzése iránti kérelméhez csatolva benyújtotta 1992. december 28-án - az 1992. december 15-én kötött adásvételi szerződést - a Fővárosi Kerületek Földhivatalához (Hivatal), azonban az általa vásárolt ingatlan tulajdonjogának nevére történő bejegyzése nem történt meg, sőt kérelmének elintézését sürgető levelére választ sem kapott. 

Mivel a rendelkezésemre álló iratok alapján a jogbiztonság megsértésére lehetett következtetni, vizsgálatot rendeltem el. Az ügyben tájékoztatás céljából megkerestem a Hivatalt. 

Megállapított tényállás

Panaszos 1992. december 15. napján megvásárolta a Budapest III., Tavasz u. 8.  II. emelet 1. ajtószám  alatti 60 m2 alapterületű 2 szoba, étkezős, összkomfortos öröklakást, melynek helyrajzi száma 18024/11/A/1. Az erről szóló adásvételi szerződést - a tértivevény tanúsága szerint -  1992. december 28-án postára adott bejegyzés iránti kérelemhez csatolva megküldte a Hivatalnak. 

Panaszos - mivel a Hivatal az ügyet nem intézte el - 1994. július 29. napján kelt levelében sürgette a Hivatalt kérelme elintézése céljából. Mivel a Hivatal panaszos levelét megválaszolatlanul hagyta, panaszos rövid úton ismét sürgette a Hivatalt. Ezt követően panaszos 1997. július 25. napján kelt levelében ismételten kérte a Hivatalt bejegyzési kérelme elintézésére. A Hivatal panaszos kérelmét ismét válasz nélkül hagyta, ezért panaszos az országgyűlési biztos segítségét kérte. 

Az országgyűlési biztos 1997. augusztus 19. napján kelt megkeresésére a Hivatal panaszos ügyében azt a választ adta, hogy "Panaszos ügyében 1997. augusztus 19. napján hiánypótlási felhívást adott ki, s a hiánypótlási felhívást követően kerül sor panaszos tulajdonjogának bejegyzésére".

Az országgyűlési biztos többszöri, de legutóbb 1998. III. 5-én történt sürgetésére - a Hivatal - panaszos tulajdonjogát a 134625/2/1997. számú és 1998. III. 5-én kelt határozatával bejegyezte, s panaszost jogorvoslati jogára is figyelmeztette, melyről szóló értesítést a határozat egy példányának a 20579/1997. iktató számú tájékoztató leveléhez csatoltan az országgyűlési biztosnak is megküldte 1998. III. 9. napján. 

A jogszabályi háttér és a vizsgálat megállapításai

Az ingatlan-nyilvántartásról szóló 1972. évi XXXI. tvr. 3. §-ának (1) bekezdése rögzíti, hogy: "Az ingatlan-nyilvántartással kapcsolatos ügyek intézése és az ingatlan-nyilvántartás vezetése a földhivatal hatáskörébe tartozik."

A (3) bekezdés úgy szól, hogy: "Ingatlan-nyilvántartási ügyben – ha jogszabály másként nem rendelkezik – első fokon az ingatlan fekvése szerint illetékes földhivatal, fővárosi kerületi földhivatal (a továbbiakban: földhivatal) jár el."

Az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény (Áe.) 3. §-ának (1) bekezdése akként rendelkezik, hogy: "A közigazgatási szerv eljárása során államigazgatási ügyben e törvény rendelkezéseit kell alkalmazni." 

A (6) bekezdés kimondja, hogy: "Ezt a törvényt a honvédelmi, a külkereskedelmi igazgatási, a társadalombiztosítási, az adó-, jövedéki és vámigazgatási, az iparjogvédelmi ügyekben, továbbá a tisztességtelen piaci magatartás tilalmáról és a versenykorlátozásról, az árak megállapításáról, a biztosítóintézetekről és a biztosítási tevékenységről, a hitelintézetekről és a pénzügyi vállalkozásokról, az értékpapírok forgalomba hozataláról, a befektetési szolgáltatásokról és az értékpapír-tőzsdéről, az önkéntes kölcsönös biztosító pénztárakról, valamint a magánnyugdíjról és a magánnyugdíjpénztárakról szóló törvényben meghatározott, valamint az atomenergia alkalmazása körébe tartozó tevékenységekre vonatkozó ügyekben akkor kell alkalmazni, ha jogszabály másként nem rendelkezik."

A (7) bekezdés szerint: "E törvény hatálya a szabálysértési és az állampolgársági eljárásra nem terjed ki."

A (8) bekezdés rendelkezései szerint: "A  (6) és (7) bekezdésben nem említett államigazgatási eljárásokra vonatkozó jogszabályok e törvény rendelkezéseitől csak akkor térhetnek el, ha ezt e törvény megengedi."

Az Áe. 4. §. (1) bekezdése azt rendeli, hogy: "A közigazgatási szerv a hatáskörébe tartozó ügyben az illetékességi területén köteles eljárni. Ha e kötelességének nem tesz eleget, erre a felettes szerve – kérelemre vagy hivatalból – utasítja."

Az Áe. 15. § (1) bekezdése úgy szól, hogy: "Az érdemi határozatot a kérelem előterjesztésétől, illetőleg az eljárás hivatalból történt megindításától számított harminc napon belül kell meghozni. Ennél rövidebb határidőt bármely jogszabály, hosszabbat pedig csak törvény, törvényerejű rendelet vagy kormányrendelet állapíthat meg."

Az Áe. 15. § (5) bekezdése rögzíti: "Az eljáró közigazgatási szerv vezetője a határidőt indokolt esetben egy ízben legfeljebb harminc nappal meghosszabbíthatja. Erről – kérelemre indult eljárás esetén – az ügyfelet értesíteni kell."

A vizsgálat megállapította, hogy a Hivatalnak panaszos kérelmét a leírt tényállás és a hivatkozott jogszabályok alapján a kérelem beérkezésétől számított 30 napon belül el kellett volna intéznie, tekintettel arra, hogy a Hivatal vezetője az ügyintézési határidő meghosszabbítását indokoltnak nem tartotta, s ez iránt nem is rendelkezett. 

A Hivatal a rá irányadó ügyintézési határidőt előíró jogszabályi rendelkezések megtartását elmulasztotta. Ennek következtében az ügyintézési határidőt több mint 5 évvel túllépte. Ezáltal alkotmányos visszásságot idézett elő, mert az idézett jogszabályok rendelkezései megtartásának mellőzésével megsértette az Alkotmány 2. §. (1) bekezdésében rögzített szabály alapvető elemét jelentő jogbiztonság alkotmányos elvét. A Hivatal az általa előidézett alkotmányos visszásságot vizsgálatom befejezésének időpontjában saját hatáskörében megszüntette, ezért az ügyben ajánlást nem teszek. 

Jelentésem egy példányának megküldésével panaszost, valamint a Hivatal vezetőjét is tájékoztattam. 

Budapest, 1998. március 11.

Gönczöl Katalin