OBH 7061/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr. Zséger Barbara

Az eljárás megindulása

A panaszos beadvánnyal fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, melyben sérelmezte, hogy az önkormányzat nem részesíti támogatásban és a kérelmeire nem válaszol.

Megállapított tényállás

A vizsgálat során megkerestem az érintett önkormányzatot és a panaszosnak nyújtott szociális ellátásokkal kapcsolatban tájékoztatást, illetve a kérelmek, esetleges szóbeli kérelmek jegyzőkönyvben való rögzítésének másolatát, továbbá a határozatok megküldését kértem. A dokumentumok szerint az önkormányzat 1997 folyamán a panaszost három alkalommal részesítette átmeneti segélyben, ezen kívül decemberben gyermekvédelmi támogatást állapított meg a számára. A határozatok átvételét igazoló tértivevény szerepelt az iratok között.

Szóbeli kérelemről készült jegyzőkönyv-másolat és elutasító határozat az önkormányzat által megküldött iratok között nem volt.

Alkalmazott jogszabály
1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárás általános szabályairól
"16. § (1) A közigazgatási szervhez államigazgatási ügyben kérelmet szóban vagy írásban lehet benyújtani. Jogszabály előírhatja, hogy az ügyfél a kérelmét az erre a célra rendszeresített nyomtatványon nyújtsa be."

"42. § (1) A közigazgatási szerv mind az ügy érdemében, mind az eljárás során eldöntendő kérdésekben határozatot hoz.
...
43. § (3) A határozatot külön íven kell megszövegezni, illetőleg jegyzőkönyvbe kell foglalni, vagy az ügyiratra kell feljegyezni. Külön íven kell megszövegezni a határozatot, ha azt kézbesítés útján közlik, vagy ha az ügyfél kérelmére a kihirdetett határozatot neki megküldik."

Érintett alkotmányos jogok

Alkotmány 2. § (1) "A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam."

Alkotmány 57. § "(5) A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti."

Alkotmány 70/E. § "(1) A Magyar Köztársaság állampolgárainak joguk van a szociális biztonsághoz; öregség, betegség, rokkantság, özvegység, árvaság és önhibájukon kívül bekövetkezett munkanélküliség esetén a megélhetésükhöz szükséges ellátásra jogosultak.
(2) A Magyar Köztársaság az ellátáshoz való jogot a társadalombiztosítás útján és a szociális intézmények rendszerével valósítja meg."

A vizsgálat megállapításai

A szociális ellátórendszer kialakítása és működtetése az állam feladata, erre vonatkozóan alkotmányos kötelezettség terheli. A szociális ellátásról való gondoskodás a települési önkormányzat feladata a helyi közszolgáltatások körében, ezen belül azonban maga határozza meg – anyagi lehetőségeitől függően és a lakosság igényei alapján –, mely feladatokat, milyen mértékben és módon lát el. A helyi önkormányzatokról szóló 1990. évi LXV. törvény szerint a települési önkormányzat köteles gondoskodni a szociális alapellátásról. E kötelező feladat ellátása során az önkormányzat a fent említett mértékű mérlegelési lehetőséggel nem rendelkezik, azt teljesítenie kell. Azonban a teljesítés módja, színvonala tekintetében ezen kötelezettségek megvalósításánál is van az önkormányzatnak mozgástere.

Az önkormányzat a jogszabályi kötelezettségének és a fent leírtaknak megfelelően megalkotta a szociális ellátásokról szóló rendeletét, rendelkezik a szociális alapellátás keretében rászorultság esetén nyújtható támogatási formákkal. Mint azt már az OBH 8698/1997. számú jelentésemben megállapítottam, nem sérti a szociális biztonsághoz való jogot és nem vezethet alkotmányos joggal kapcsolatos visszássághoz önmagában az, hogy kialakított ellátási rendszer milyen típusú támogatásokat tartalmaz és hol vonja meg az adható támogatások határát, amennyiben az önkormányzat garantálja az ellátások egy minimális szintjéhez való hozzájutás lehetőségét. Az önkormányzat által megküldött iratokból megállapítható, hogy lehetőségükhöz képest támogatták a panaszos, ezért a szociális biztonsághoz való joggal összefüggésben visszásság nem keletkezett. 

Az Alkotmánybíróság 9/1992. (I. 30.) AB határozata szerint: "A jogállam nélkülözhetetlen eleme a jogbiztonság. ... a jogbiztonság nem csupán az egyes normák egyértelműségét követeli meg, de az egyes jogintézmények működésének kiszámíthatóságát is. Ezért alapvetőek a jogbiztonság szempontjából az eljárási garanciák. Csak formalizált eljárás szabályainak követésével keletkezhet érvényes jogszabály, csak az eljárási normák betartásával működnek alkotmányosan a jogintézmények." Ugyanakkor - mint azt korábbi vizsgálataim során megállapítottam (OBH 8687/1996., OBH 8263/1996.) - a jogállamiság alkotmányos elvéből fakadó jogbiztonság követelménye az állampolgárokat csak közvetve érinti az állami szabályozó rendszeren keresztül. A nem megfelelő hatósági eljárás sérti a jogbiztonság elvét, az állampolgár tekintetében alkotmányos joggal kapcsolatos visszásság azonban csak akkor keletkezik, ha az állampolgárt érdeksérelem éri, vagy a hatósági magatartás más alkotmányos jog sérelmével jár.

Az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény megengedi, hogy az ügyfél a kérelmét szóban nyújtsa be. Az írásban beterjesztett kérelmekre sem ír elő az Áe. főszabályként semmilyen kötöttséget sem alaki, sem tartalmi vonatkozásban. Ezt támasztja alá a törvénynek az a rendelkezése, mely előírja az eljáró szervek részére, hogy a kérelmet tartalma szerint bírálják el. Az alakszerűségtől mentes kérelem és a kérelem szóban történő benyújtásának lehetősége leegyszerűsíti, megkönnyíti az ügyfél helyzetét. Jogszabály előírhatja, hogy az ügyfél a kérelmét az erre a célra rendszeresített nyomtatványon nyújtsa be. A nyomtatványok kitöltéséhez szükséges tájékoztatásról azonban a közigazgatási szerv köteles gondoskodni, és ha igény merül fel, segítséget kell nyújtani az ügyfél részére. Az említett jogszabály kötelezettségként fogalmazza meg az államigazgatási ügyekben eljáró szervek részére, hogy a határozatot külön íven kell megszövegezni, illetőleg jegyzőkönyvbe kell foglalni, vagy az ügyiratra kell feljegyezni.

A szóbeli kérelmek válasz nélkül hagyása sérelmet okozhat a szociális biztonsághoz és a jogorvoslathoz való joggal összefüggésben, hiszen ilyen esetben az ügyfél nem lehet meggyőződve arról, hogy helyzetét megvizsgálva döntött a hatóság és határozat hiányában fellebbezési, illetve bírói felülvizsgálati lehetőségével sem élhet. 

Jelen esetben nem állapítható meg alkotmányos joggal kapcsolatos visszásság, hiszen az önkormányzat által megküldött iratok  között nem szerepelt szóbeli kérelemre utaló feljegyzés, illetve válasz nélkül hagyott kérelem. A panaszos állítása szerint azonban az önkormányzatnál több alkalommal szóbeli elutasításban volt része, írásbeli válasz nélkül. Ezért - a fent leírtakra tekintettel - felhívom az önkormányzat figyelmét az eljárási szabályok betartásának fontosságára. 

Budapest, 1999. október 21.

Dr. Polt Péter