OBH 7005/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Németh Andrea

Az eljárás megindulása 

A panaszos az állampolgári jogok országgyűlési biztosához fordult, sérelmezve a Nagykovácsi Önkormányzat által meghatározott víz - és csatornadíj összegét.

A vizsgálat a tulajdonhoz való jog és a jogbiztonsághoz való jog sérelmének gyanúja miatt indult.

A megállapított tényállás

A panaszos sérelmezte a részére 1997-ben és 1998-ban kiszámlázott víz és csatornadíjak összegét. Véleménye szerint a kiszámlázott díjak összege meghaladja a jogszabályok által meghatározott víz és csatornadíjat. A panaszos szerint Nagykovácsiban a lakosság részére kiszámlázott díj mindenképpen meghaladja azt a határt, amit a KHVM rendelete meghatározott.

A panaszos kifogásolta továbbá azt is, hogy a díjak megállapítása nem a kompenzáció (állami támogatás) figyelembevételével történt.

Alkalmazott jogszabályok

1990. évi LXXXVII. törvény az árak megállapításáról

7. § (1) A mellékletben felsorolt termékekre, szolgáltatásokra (a továbbiakban együtt: termék) az ott feltüntetett miniszter, illetve a helyi önkormányzat (a továbbiakban együtt: hatósági ár megállapítója) legmagasabb árat vagy legalacsonyabb árat (a továbbiakban együtt: hatósági ár) állapít meg.
8. § (1) A legmagasabb árat - a (2) bekezdésben szabályozott kivétellel - úgy kell megállapítani, hogy a hatékonyan működő vállalkozó ráfordításaira és a működéséhez szükséges nyereségre fedezetet biztosítson, tekintettel az elvonásokra és a támogatásokra is.
9. § (1) A hatósági ár megállapítása történhet tételesen vagy a hatósági ár kiszámítására vonatkozó előírásokkal.
10. § (1) A hatósági ár megállapítása - ideértve az áralkalmazási feltételeket is - hivatalból vagy az árat érvényesítő vállalkozó kérelmére történhet. Ez utóbbi esetben a kérelmező köteles a hatósági árra vonatkozó javaslatát a hatósági ár megállapítója részére egyidejűleg megküldeni. A hatósági ár megállapítója - mindkét esetben - további adatokat kérhet.
11. § (1) A hatósági árat, valamint annak alkalmazási feltételeit jogszabályban kell közzétenni. A jogszabályban rendelkezni kell arról, hogy a hatósági ár mikor lép érvénybe; e rendelkezésnek visszamenőleges hatálya nem lehet.
15. § A lakosságot közvetlenül érintő hatósági ár változtatásáról a hatósági ár megállapítója legkésőbb az ár érvénybelépésével egyidejűleg köteles a lakosságot tájékoztatni.

Melléklet
Hatósági áras termékek
B) Szolgáltatások
A hatósági ár megállapítója 
Az önkormányzati tulajdonú víziközműből szolgáltatott ivóvíz díja:
települési önkormányzat - fővárosban a Fővárosi Önkormányzat - képviselő-testülete.
Az önkormányzati tulajdonú víziközmű által biztosított szennyvízelvezetés, szennyvíztisztítás és -kezelés díja:	
települési önkormányzat - fővárosban a Fővárosi Önkormányzat - képviselő-testülete.

1/1995. (I. 31.) KHVM rendelet az állami tulajdonú közüzemi vízműből szolgáltatott ivóvízért, illetőleg az állami tulajdonú közüzemi csatornamű használatáért fizetendő díjakról

1. § (1) Az állami tulajdonú közüzemi vízműből szolgáltatott ivóvíz (a továbbiakban: ivóvíz) és az állami tulajdonú közüzemi csatornamű (a továbbiakban: csatorna) szolgáltatásért - a 3. §-ában foglaltak kivételével - az 1. számú mellékletben megállapított díjat kell fizetni.

1990. évi LXV. törvény a helyi önkormányzatokról

23. § (1) A bizottság - a feladatkörében - előkészíti a képviselő-testület döntéseit, szervezi és ellenőrzi a döntések végrehajtását. A képviselő-testület határozza meg azokat az előterjesztéseket, amelyeket bizottság nyújt be, továbbá amely előterjesztések a bizottság állásfoglalásával nyújthatók be a képviselő-testületnek.

A vizsgálat megállapításai

A vizsgálat a Nagykovácsi víz és csatornadíjjal összefüggésben alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot nem tárt fel.

Az 1990. évi LXXXVII. törvény a víz és csatornadíj összegével kapcsolatban hatósági ármegállapító hatáskört határoz meg a közlekedési, hírközlési és vízügyi miniszternek valamint a települési önkormányzat képviselőtestületének, attól függően, hogy az adott térségben lévő vízszolgáltató állami illetve önkormányzati tulajdonban van. 

Az 1/1995. KHVM rendelet meghatározza az állami tulajdonú víziközművek által felszámítható ivóvíz- és csatornahasználat legmagasabb díjait. 

Az önkormányzati tulajdonban lévő szolgáltató esetén a díjakról a képviselőtestület - mint a hatósági ár meghatározására jogosult - dönt. 

A fent említettek értelmében a víz és csatornadíjak összege különbözőképpen alakulhat illetve alakul különböző területeken. 

Az önkormányzatnak törvényben biztosított joga önkormányzati tulajdonú viziközmű víz és csatornadíjának meghatározása, úgy, hogy "a  hatékonyan működő vállalkozó ráfordításaira és a működéséhez szükséges nyereségre fedezetet biztosítson, tekintettel az elvonásokra és a támogatásokra is."

Az önkormányzat megkeresésemre azt a felvilágosítást adta, hogy a Nagykovácsiban a vezetékes ivóvízhálózat részben, a vezetékes csatornahálózat teljes egészében önkormányzati tulajdonban van. 
Mindkét rendszeren az Érd és Térsége Viziközmű Kft. szolgáltat, egy korábban kötött üzemeltetési szerződés alapján. Az ÉVT azon szolgáltatók közé tartozik, akik a lakossági víz és csatornadíjak meghatározott küszöbértéke felett állami támogatást kap.

Így a fent említettek értelmében az önkormányzat jogosult a hatósági árat megállapítani. Nagykovácsiban az ivóvíz és csatornahasználat díjának megállapításánál nem a KHVM rendeletét kell figyelembevenni.

A vizsgálat megállapította, hogy az önkormányzat a törvényben biztosított hatáskörében megfelelően járt el a víz és csatornadíjak összegének megállapításával kapcsolatban. 

Az 1997. évi költségvetésről szóló törvény 5. számú mellékletének 6. pontja 3 Mrd Ft-ot, az 1998. évi költségvetésről szóló törvény 3,4 Mrd Ft-ot biztosít azoknak a települési önkormányzatoknak a támogatására, amelyeknél a lakossági közműves ivóvízellátás, szennyvízelvezetés túlzottan magas ráfordítással végezhető. A költségvetési törvény úgy rendelkezik, hogy "a támogatás összegéről tárcaközi bizottság dönt."

A Tárcaközi Bizottság 1997-ben a az ivóvízszolgáltatás ráfordításának támogatási küszöbértékét 130 Ft/m3-ben, a csatornaszolgáltatás ráfordításának támogatási küszöbértékét 95 Ft/m3-ben határozta meg.

A támogatás küszöbértéke (amely a lakosság által fizetendő díj maximuma ÁFA nélkül) és a hatósági díjak nyereségtartalma képezi a számlán megjelenő egységárat. A számlán megjelenő egységár és a szolgáltató által javasolt, a képviselőtestület által megállapított hatósági ár különbözete kerül a Tárcaközi Bizottság által meghatározott állami támogatásból kiutalásra a szolgáltatónak.

1997-ben a támogatási küszöbértékek ivóvízszolgáltatásnál 130 Ft/m3, csatornaszolgáltatásnál 95 Ft/m3 voltak, melyek a hatósági díjak nyereségtartalmával együtt - ivóvíznél 5 Ft/m3, szennyvízelvezetésnél 72 Ft/m3  (1997. 04. 07. után 5 Ft/m3) képezik a számlán megjelenő egységárat.

A Tárcaközi Bizottság 1998-ban az ivóvízszolgáltatás ráfordításának támogatási küszöbértékét 162 Ft/m3-ben, a csatornaszolgáltatás ráfordításának támogatási küszöbértékét 120 Ft/m3-ben határozta meg. A hatósági díjak nyereségtartalma ivóvízszolgáltatásnál 1998. 03. 01-ig 5 Ft volt m3-ként, 1998. 03. 01 után 0 Ft volt m3-ként. A hatósági díjak nyereségtartalma a szennyvízelvezetésnél 1998. 03. 01-ig 5 Ft volt m3-ként, 1998. 03. 01 után 16 Ft volt m3-ként. A támogatási küszöbértékeknek és a hatósági díjak nyereségtartalmának összege került kiszámlázásra.

Az Érd és Térsége Viziközmű Kft. 1997-ben 244 Ft/m3 + ÁFA-ban és 291 Ft/m3 + ÁFA-ban állapította meg az ivóvízszolgáltatás és csatornaszolgáltatás díját. A Felügyelő Bizottság a műszaki egységenkénti ár elfogadását javasolta. A képviselőtestület pénzügyi bizottsága véleményezte, a képviselőtestület részletesen megtárgyalta és megszavazta a javaslatot.

A vizsgálat megállapította azt is, hogy a lakosság által fizetendő díj összegének megállapítása az állami támogatás figyelembevételével történt. 1997-ben a jóváhagyott támogatás 92,8 %-a, 1998-ban pedig 93,36 %-a került a szolgáltató felé kiutalásra.

Az önkormányzati tulajdonú viziközművet üzemeltető szolgáltató szervezetek esetében az önkormányzatok feladata annak ellenőrzése és biztosítása, hogy a a lakosság által fizetendő díjak a kapott támogatással csökkentett ráfordítás alapján állapítsák meg és számlázzák ki.

A vizsgálat megállapította, hogy az önkormányzat a fent említett kötelezettségének eleget tett, a kiszámlázás az előirásoknak megfelelően történt.

A vizsgálat alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot nem állapított meg, ezért ajánlással nem éltem.

Budapest, 1999. február 23.

Gönczöl Katalin