OBH 6883/1997. 
 Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadók: dr. Almási Eszter
dr. Borza Beáta
dr. Szabó Zoltán
 
A vizsgálat megindítása

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (a továbbiakban:Obtv.) 16. § (2) bekezdése alapján hivatalból vizsgálatot indítottam a Dunaharasztiban 1997. június 20-án bekövetkezett tűzszerész-baleset okából. A baleset során két tűzszerész, egy hivatásos és egy sorállományú katona szolgálatteljesítés közben életét vesztette.

A vizsgálat annak felderítésére irányult, hogy a tűzszerészek élethez és emberi méltósághoz valamint személyes szabadsághoz és biztonsághoz való alkotmányos joga hogyan érvényesül az általuk folytatott különleges tevékenység ellátása során.

A vizsgálat során munkatársaimmal az I. Honvéd Tűzszerész és Aknakutató Zászlóalj Váci úti laktanyájában meghallgatásokat végeztem, megtekintettem a járőrök rendelkezésére álló felszereléseket valamint az oktatás, kiképzés célját szolgáló eszközöket. Ezen túlmenően beszereztem a Magyar Honvédség és a katonai ügyészség által a konkrét ügyben lefolytatott szakmai vizsgálat anyagát, valamint a tűzszerészekre vonatkozó hatályos jogszabályokat. Összehasonlítási alapként tanulmányoztam az Országos Rendőrfőkapitányság által megküldött tájékoztatót a Készenléti Rendőrség Tűzszerész Szolgálata személyi állományának illetményrendszeréről és a részükre folyósított juttatásokról.

A megállapított tényállás és a vizsgálat eredménye

I.
A Magyar Köztársaság Alkotmányának 32/B. § (1) bekezdése értelmében az állampolgári jogok országgyűlési biztosának az a feladata, hogy az alkotmányos jogokkal kapcsolatban tudomására jutott visszásságokat kivizsgálja vagy kivizsgáltassa, és orvoslásuk érdekében általános vagy egyedi intézkedéseket kezdeményezzen. Az Obtv.16.§ (1) és (2) bekezdése értelmében az országgyűlési biztos beadvány folytán vagy hivatalból jár el, ha valamely hatóság jogerősen befejezett eljárása, ennek során hozott határozata, illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása az alkotmányos jogokkal összefüggésben sérelmet okozott vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn.

A jelenlegi vizsgálat nem terjedt ki a katonai ügyészség nyomozására, és a cselekménnyel összefüggő büntetőjogi felelősség megállapításával kapcsolatos kérdésekre. Az esemény azonban közvetlenül összefügg az Alkotmány 54. § (1) bekezdésében biztosított élethez és emberi méltósághoz való joggal, amelyről az Alkotmánybíróság megállapította, hogy az egyéb alapjogok forrásául és feltételéül szolgáló, veleszületett, sérthetetlen és elidegeníthetetlen alapjog, melynek tiszteletben tartása és védelme az állam elsőrendű kötelessége (23/1990. (X.31.) AB határozat). E "minden mást megelőző legnagyobb értéknek" minősülő alapjog orvosolhatatlan sérelme következtében az országgyűlési biztosnak az a feladata, hogy a balesetet lehetővé tevő vagy elősegítő körülményeket megvizsgálja, és intézkedést kezdeményezzen a nem kívánt eredményre vezető körülmények kiküszöbölésére.

II.
A bekövetkezett eseményt és annak hátterét a honvédelem alkotmányos kötelezettségétől elvonatkoztatva nem lehet vizsgálni. Az Alkotmány 70/H. §-a szerint a haza védelme a Magyar Köztársaság minden állampolgárának kötelessége, az állampolgárok az általános honvédelmi kötelezettség alapján fegyveres vagy fegyver nélküli katonai szolgálatot, illetőleg törvényben meghatározott feltételek szerint polgári szolgálatot teljesítenek.

Amikor az állam a honvédelmi kötelezettség keretében, végső esetben, élete feláldozását is megköveteli a fegyveres szolgálatot végző katonától, nem az élettől és az emberi méltóságtól való állam általi, bizonyosan bekövetkező megfosztásról van szó. Esküjében - a honvédelem alkotmányos kötelezettsége által megkívánt mértékben - élete feláldozásának kockázatát vállalja a katona. Általában elmondható, hogy a hadsereg alkalmazására csakis idegen hatalom fegyveres támadásakor (az 1993. évi CX. törvény a honvédelemről, továbbiakban: Hvt. 2. §), illetve az Alkotmány 40/B. § (2) bekezdésében meghatározott fegyveresen vagy felfegyverkezve elkövetett erőszakos cselekmények elhárításában való közreműködés során kerülhet sor. Mindezek olyan szituációk, amelyekben a katona élete értelemszerűen veszélyben van, s amelyben a jog eltűri, hogy a katona a támadók életét kioltsa (46/1994.(X.21.) AB hat.).

Az Alkotmánybíróság kialakított joggyakorlata alapján az alapjog-korlátozás alkotmányosságát általában az elkerülhetetlenség és arányosság szempontjából kell megszűrni. A honvédelmi kötelezettségét teljesítő állampolgártól élete kockáztatását csak és kizárólag akkor lehet megkövetelni, amikor ez elkerülhetetlen, tehát semmiféle más mód nincs az elérni kívánt cél megvalósításához. Az elérni kívánt cél súlyosságát tekintve pedig az arányosság a mérce, amit nem szabad figyelmen kívül hagyni. Az állam egyetlen egy esetben tekintheti arányosnak az élethez való jog teljes mértékű megsemmisítését, amikor más emberek életének megmentése céljából van erre szükség, és nem létezik más eszköz a cél eléréséhez. Ebben és csak ebben az esetben tűri el a jog az emberi életek közötti választást. A legalapvetőbb emberi jog veszélyeztetése esetén minden más alkotmányos joghoz képest a legfontosabb a feltétlen szükségszerűség és a kényszerítő ok arányosságának fennállása.

Az arányosság mérlegelésénél a háborús helyzet (idegen hatalom fegyveres támadása, Hvt. 2. §) és a béke időszak között különbséget kell tenni. Az I. Honvéd Tűzszerész és Aknakutató Zászlóalj által végzett mentesítési feladat tipikusan olyan béke időszakban fennálló feladat megvalósítására irányul, amely az egész lakosság érdekét szolgálja, személyi biztonságát garantálja. Amikor egy ilyen szükségszerűen elvégzendő, veszélyes tevékenység ellátásáról van szó, meg kell teremteni azokat a feltételeket, amelyek a kockázatot a lehető legnagyobb mértékben csökkentik.

Az élet elvesztése nagyarányú kockázatának vállalását nem indokolhatja az anyagi erőforrások korlátozottsága miatt használt rossz műszaki állapotú felszerelés, illetve eszköz, különösképpen nem béke időszakban. Az élet és személyes biztonság garantálása nem lehet pénzkérdés. Minden olyan, az alapvető felszerelésekben mutatkozó hiány, illetve a kiképzés során előforduló hiba -, amely a tűzszerészi munkát ellátó katona életét felesleges kockázatnak teszi ki - alkotmányos sérelem alapjául szolgál.

1. Az I. Honvéd Tűzszerész és Aknakutató Zászlóalj működésének jogi háttere

A Honvéd Tűzszerész és Aknakutató Zászlóalj az alábbi feladatok ellátására kötelezett, anélkül, hogy ennek megfelelő jogi háttere kidolgozott lenne:

a.) - "Közszolgálati feladat": a lakosságtól érkező évi 2300-2800 bejelentés ellátása.

b.) - A hadsereg béke feladataihoz kapcsolódó teendők:
     	- robbanószerkezetek felhasználástól eltérő kezelése
     	- lőterek, gyakorlóterek mentesítése
     	- rendszerből kivont eszközök megsemmisítése
    	 - kiképzési feladatok

c.) - Egy esetleges háború, fegyveres konfliktus következtében a területvédelmi erőknél, a  polgári védelemnél és  hadseregnél megjelenő igény kielégítése.

A  közszolgálati feladatot, a bejelentések ellátását sürgős, három napos, illetve egy hónapos kategóriák szerint minősítik, melyet az előljáró két hónappal meghosszabbíthat. / a mentesítések számát tartalmazó táblázatot mellékelem a jelentéshez /

A Hvt. 22. § (1) bekezdése felsorolja a fegyveres erők feladatait. A felsorolás egyik pontja sem tartalmazza azt a feladatot egyértelműen, amit a I. Honvéd Tűzszerész és Aknakutató Zászlóalj lát el. A bekezdés h.) pontjában szerepel feladatként a segítségnyújtás, elemi csapás, ipari szerencsétlenség, illetőleg közveszély, közérdekű üzem működésének megzavarása, vagy jelentős méretű egyéb katasztrófa esetén. A zászlóalj által folytatott tevékenység egyértelműen közveszély elhárítására szolgál. A törvény szövege azonban itt eseti jellegű, másodlagos feladatokról beszél. A segítségnyújtás szó önmagában is arra utal, hogy e feladatok alapvetően más szervek és nem a fegyveres erők kötelezettségét képezik. A 23. § alapján pedig egyértelmű, hogy a h.) pont egyedi intézkedésekre vonatkozik. A törvényben a fegyveres erők feladatai között nem szerepel tehát a tűzszerész zászlóalj által végzett tevékenység. A Hvt. 10. § i) bekezdése alapján a honvédelmi miniszter a honvédelmi tevékenység szakmai irányítása körében rendelettel szabályozza a honvédelmi feladatok végrehajtását. Ez az I. Honvéd Tűzszerész és Aknakutató Zászlóalj által folytatott tevékenységre nem vonatkoztatható, hiszen az általuk végzett tevékenység elsősorban közcélú. A sorállományú és a hivatásos állományú katonák állandó életveszélyben dolgoznak törvényi szintű jogi szabályozás nélkül.

Az Alkotmány 2.§ (1) bekezdése kimondja, hogy " A Magyar Köztársaság független demokratikus jogállam." A jogállamiság egyik tartalmi eleme a jogbiztonság. A jogbiztonság megköveteli a normák egyértelműségét és az egyes jogintézmények kiszámíthatóságát. Az Alkotmány 8. § (2) bekezdése szerint a "Magyar Köztársaságban az alapvető jogokra és kötelességekre vonatkozó szabályokat törvény állapítja meg, alapvető jog lényeges tartalmát azonban nem korlátozhatja."

A tűzszerészi feladatok ellátásának körülményeire és feltételeire vonatkozó törvényi szintű szabályozás hiánya sérti az Alkotmány 2. § (1) bekezdésben deklarált jogállamiságból eredő jogbiztonág követelményét, továbbá az élethez és emberi méltósághoz való joggal közvetlen összefüggésben

alkotmányos visszásságot okoz.

A tűzszerész munka működésére vonatkozó legmagasabb szintű jogszabály a talált robbanótestek bejelentéséről és megsemmisítéséről szóló 3/1978. (II.2.) HM rendelet, amelyet a honvédelmi miniszter a 32/1966. (XII.31.) Kormányrendelet 2.§-ában kapott felhatalmazás alapján a belügyminiszterrel, a közlekedési, hírközlési és vízügyi miniszterrel, a földművelésügyi miniszterrel, a környezetvédelmi és területfejlesztési miniszterrel egyetértésben alkotott. E Kormány rendeletet a 126/1995. (X.18.) Korm. rendelet 1995. november 1-i hatállyal hatályon kívül helyezte. Ennek alapján a 3/1978. (II.2) HM rendelet érvényessége erősen megkérdőjelezhető.

Sokáig nem létezett olyan egységes tűzszerész szabályzat, amely a szakmai, biztonsági szabályokat egységesen rögzítené. A tűzszerész és aknamentesítési munkák végrehajtására kiadott ideiglenes utasítás 1965-ben kelt. Az utasítás átdolgozása két éve kezdődött meg, de kiadására csak a balesetet követően, 1997. augusztus végén került sor, az MH MÜF 23/1997 (HK 28 )  számú intézkedése alapján. A szakutasítás azonban nem jogforrás.

A jogbiztonság alapvető követelménye, hogy a jog egésze, egyes részterületei és szabályai világosak, egyértelműek kiszámíthatóak legyenek. A kiszámíthatóság és előreláthatóság feltétele nem teljesül akkor, amikor nincs minden lényeges körülmény megfelelő szintű normában szabályozva az adott területtel kapcsolatban.

A szakmai, biztonsági szabályokat egységesen rögzítő, az egész területet átfogó, megfelelő szintű szabályozás hiánya kiszámíthatatlanságot okoz, sérti az Alkotmány 2.§ (1) bekezdésében deklarált jogbiztonság követelményét, ezáltal

alkotmányos visszásságot okoz.

Alapvető fontosságú kérdés a felelősségi pozíciók tisztázása, amely nélkül egy esetlegesen bekövetkező rendkívüli esemény következményei kezelhetetlenek.

A tűzszerészek által végzett tevékenység komoly felelősséggel jár, az erre vonatkozó egyértelmű szabályozás hiánya nem összeegyeztethető az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált jogbiztonságból fakadó követelményekkel, ezáltal

 alkotmányos visszásságot okoz.

2. A bejelentések ellátása:

A Nyugat-európai gyakorlat szerint amikor csak lehet, a talált lőszereket a megtalálás helyszínén robbantják fel, vállalva akár a környék kiüríttetését és a robbanás okozta esetleges vagyoni károkat. Nálunk a helyszíni robbantás nagyon ritka, hiszen ennek anyagi vonzatát a hadsereg nem tudná magára vállalni. Így - a lőszerek szállítgatásával pedig sokkal nagyobb a személyi kockázat, nemcsak a katonák, hanem a civil lakosság vonatkozásában is. A zászlóalj az ország egész területén látja el feladatát.

Az úgynevezett vidéki járőr útvonalát, amely a sürgős bejelentések kivételével a mentesítéseket végzi, a bejelentések alapján előre megtervezik. Általában két járőr van, a jelenlegi létszámból maximum hármat lehetne kiállítani. A vidéki járőr egy hétig van távol, mely időre megemelt étkezési költséget kap. Ennek összege: 475.-Ft/nap. Ez az összeg azonban csak a sorkatonát illeti, a hivatásos katonák napidíjat vehetnek fel, amely - napi nyolc óra munkaidőt számítva - 280.-Ft. A járőr három főből áll, a járőrparancsnokból a segéd tűzszerészből és egy gépkocsi vezetőből. Ez utóbbi két személy sorkatona.

A parancsnok által elmondottak alapján a hetes járőr átlag másfél naponta viszi a mentesítő helyre az út állomásain felszedett lőszereket. Jelenleg azonban egyetlen megsemmisítő hely van az országban Erdőkertesen, ami hivatalosan nem rendelkezik engedéllyel.

Az az állapot, hogy jelenleg egyetlen megsemmisítő hely van az országban, tehát minden megtalált és a helyszínen fel nem robbantott lőszert a legnagyobb távolságokról is oda kell szállítani, veszélyezteti az Alkotmány 54. § (1) bekezdésében deklarált élethez és emberi méltósághoz való alapvető jogot, ezáltal

 alkotmányos visszásságot okoz.

3.Tárgyi feltételek / Felszerelés
3/a. Szállító jármű

A tűzszerész zászlóalj egészen a közelmúltig a mentesítéseket GAZ-66 típusú gépjárművekkel teljesítette. A rendkívül rossz műszaki állapotú, a forgalomból régen kiöregedett teherautók üzemképességét már csak ideiglenesen lehet elérni, állandó szerelésükkel, alakításukkal. A teherautókhoz való hűtő berendezéseket annak idején nem vásárolták meg. Ezek a járművek a személyszállítás követelményét sem tudják már teljesíteni, robbanásveszélyes anyag szállítására való igénybevételük megengedhetetlen. A vezető fülkében csak két személy utazhat, így a járőr sorállományú tagja a platóra kényszerül, ahol nem csak az időjárás viszontagságainak van kitéve, hanem a szállított robbanó szerkezetek közvetlen közelségének. Előfordult, hogy a civil bejelentő mutatja az utat arra a helyre ahol a lőszer előkerült. Ilyen esetekben őt is csak a platóra tudják ültetni, ahol személyes biztonsága sem garantált.

A sürgős esetek ellátásához a közelmúltban bocsátottak a zászlóalj rendelkezésére 4 db Volkswagen tehergépkocsit, amelyek biztosítják, hogy a tűzszerészek még egyáltalán meg tudnak jelenni a mentesítések helyszínén. A Volkswagen típusú gépjárművek megfelelő műszaki állapotban vannak, meg kell említeni azonban, hogy a Volkswageneket sem robbanóanyag szállítására tervezték. Ahhoz, hogy erre a célra igénybe vehetők legyenek, a teherautókon a zászlóalj házilag végzett jelentős átalakításokat. Anyagi erőforrás hiányában ezek az átalakítások csak a feltétlenül szükséges szintre korlátozódnak, a biztonságos szállítást nem biztosítják tökéletesen.

Megállapítom, hogy a veszélyes robbanó eszközök elavult, a biztonságos követelményeknek nem megfelelő járművekkel történő szállítása, valamint a járőr tagjának illetve más civil személynek, a szállított robbanó anyag közvetlen közelében való utazása veszélyezteti az Alkotmány 54. § (1) bekezdésében deklarált élethez és emberi méltósághoz való alapvető jogot, ezáltal

alkotmányos visszásságot okoz.

3./b Védőeszközök

Védőfelszerelésként minden járőr egy mellényt és egy ahhoz tartozó sisakot visz magával. A sorkatonának nem jár semmiféle védőfelszerelés akkor sem amikor a saját kezében, magához ölelve szállítja a robbanóanyagot a gépjárműhöz. Az 1997. július 20-án bekövetkezett balesettel kapcsolatban lefolytatott nyomozás is egyértelműen megállapította, hogy a járőrnél egyetlen védőfelszerelés volt csak.

A mellényekben titán és kevlár betétek vannak, amelyek az esetleges repeszektől védenek. A mellények használati ideje maximálisan 5 év, ugyanis ennyi idő alatt megy tönkre a kevlár betét. A zászlóalj rendelkezésére álló mellények 6 évnél régebben vannak használatban. A felszerelés a sisakkal együtt körülbelül 30 kg. A tűzszerészekkel folytatott beszélgetések során kiderült: a mellény és a sisak használata nem jellemző, csak kivételesen, a robbantások alkalmával veszik fel néhányan.

A fentebb már említettek szerint a tűzszerész járőrök a helyszíni megsemmisítés módszerét csak a legvégső esetben választják a mentesítések során. Így előfordul, hogy a gépjárművön az aznap összegyűjtött 4-5 robbanásveszélyes szerkezetet szállítják egyszerre. Ez a tény is hozzájárul ahhoz, hogy az úgynevezett szilánkfogó paplan, ami a szállításkor 5 méteres sugárra korlátozná a repeszhatást, csak kirakati tárgyként fordul elő a zászlóalj műszaki felszerelésében, hiszen ez csak egy lőszer "becsomagolására" lenne alkalmas, több paplan a teherautón pedig el sem fér.

A lőszereket szállító gépjárművek nem használnak megkülönböztető jelzést. A budapesti utakon fordult elő, hogy a csúcsforgalomban robbanásveszélyes tárgyakkal közlekedő gépjármű ütközött, mert nem adták meg számára az elsőbbséget; szerencsére akkor nem történt komolyabb baj. A "Vigyázz robbanásveszély" felirat olvashatatlanná kopott a GAZ-66 teherautók hátulján. A Volkswageneken van kék villogó, amelynek használatára azonban csak az alakulat parancsnoka külön engedélye alapján van mód. Ugyanakkor, ha a helyszíni vizsgálat során azt állapítják meg, hogy a robbanótest szállításra alkalmas, a rendőrséggel együttműködve - az általuk biztosított elő- és utófutó kísérő gépkocsikkal zajlik. A kék villogó és - szükség esetén - sziréna használat, ekkor a rendőrség közreműködésével történik. A szállítás módjára külön szabályok tartalmaznak szigorú előírásokat. Amennyiben sürgős veszélyelhárítás miatt riasztják a tűzszerészeket a kék villogó használatára közvetlenül szintén az alakulat parancsnoka ad engedélyt, a rendőrség segítségét nincs idő közvetlenül igénybe venni. Ha a kiszálló gépjármű nincs felszerelve kék villogóval a lőszerek szállítása nem csak a katonák, hanem a lakosság életét is közvetlenül veszélyeztetheti.

A helyszíni vizsgálat tapasztalatai szerint az a kevés, új műszaki felszerelés amihez a zászlóalj az elmúlt években hozzájutott nem esik egybe a tűzszerészek alapvető igényeivel. A 2,5 millió forintos aknamentesítő védőruhából egyetlen darab áll rendelkezésre -, mely a konkrét esetben egyébként sem bír jelentőséggel, a másik pedig az SFOR alakulatnál van, - így a napi mentesítések számát tekintve sem oldaná meg a helyzetet. Ezen túlmenően a tűzszerészek szerint Magyarországon ilyen védőfelszerelésre nincs is szükség, hiszen aknamező mentesítésre a gyakorlatban kevés az esély. A védőruha vásárlását megelőzően senki nem mérte fel a valós igényeket, illetve nem vizsgálta, hogy a szóban forgó összeget mire lehetne hasznosabban fordítani.

A zászlóalj rendelkezik egy GD 1-es gyújtórombolóval, egy antimagnetikus szerszámkészlettel, valamint 1990. februárjától egy német gyújtó-kicsavaró berendezéssel, amelyeket azonban éles helyzetben még nem próbáltak ki. A külföldi gyártmányú eszközök használatát gyakorlati illetve írásos magyar nyelvű útmutató hiányában, kizárólag kísérletezéssel lehet kitapasztalni. A jelenlegi személyi és anyagi erőforrás hiányában azonban erre nem jut idő. Az ésszerűség azt diktálná, hogy a gyártó, vagy más felhasználó a gyakorlatban mutassa be az adott eszközök használatát.

Megállapítom, hogy kifogásolható a járőrök rendelkezésére álló védőeszköz száma és minősége, a veszélyes lőszereket szállító gépkocsik egy része nem rendelkezik megkülönböztető jelzéssel, továbbá az új eszközök kipróbálására nem biztosítottak a megfelelő körülmények, veszélyezteti az Alkotmány 54. § (1) bekezdésében deklarált élethez és emberi méltósághoz való alapvető jogot, ezáltal

alkotmányos visszásságot okoz.

3./c Híradástechnika

A tűzszerész zászlóalj ügyelete egyetlen MATÁV vonallal rendelkezik, e mellett van egy HM és egy BM vonal, amelyek általában üzemképtelenek. Az egyetlen MATÁV vonalon érkezik az ország minden tájáról az összes bejelentés, illetve ez az a vonal, amelyen a zászlóalj mindennapos létének ügyeit intézni lehet. Szintén a MATÁV vonal az egyetlen aminek segítségével a járőrökkel kommunikálni tudnak feletteseik, hiszen a régi típusú szállítójárművekkel nincs rádió összeköttetés. A vidéki járőr parancsnokai csupán személyi hívóval rendelkeznek. Gyakorlatban elképzelhetetlen a személyi hívó rendszer racionális működése egy ilyen jellegű feladatnál, hiszen a járőrnek a mentesítés közben telefonfülkét kell ahhoz keresnie, hogy bármit kérdezhessen, illetve felesleges kilométereket tesz meg amíg kiderül, hogy esetleg egy új helyszínt is útba kell ejtenie.

A biztonságos mentesítés szempontjából elengedhetetlen lenne a közvetlen rádió kapcsolat a járőrök és a tűzszerész zászlóalj között, ezt az alapvető igényt még inkább erősíti az a tény, hogy a járőrparancsnokok átlagéletkora jóval 30 év alatt van, így még kiemelkedő szintű elméleti tudás mellet sem rendelkezhetnek azzal a rutinnal, ami a gyakorlatban egy ilyen jellegű munkánál nélkülözhetetlen.

Megállapítom, hogy a híradástechnikai eszközök hiánya, melynek egyik következményeként a tűzszerész járőr tagjai a mentesítések alkalmával nincsenek közvetlen rádió illetve telefon összeköttetésben feletteseikkel, veszélyezteti az Alkotmány 54. § (1 ) bekezdésében deklarált élethez és emberi méltósághoz való alapvető jogot, ezáltal

 alkotmányos visszásságot okoz.

4. Kiképzés, oktatás

A sorállományú katonák kiképzése három hetes oktatásból áll. Ekkor a katonák 8 órától 13 óráig tanulják a tűzszerészet elméleti alapjait. Három hónapig - a segéd tűzszerész vizsgáig - az első időszakosok nem végeznek éles feladatot, és csak "kiképzési segédeszközöket" vesznek kézbe. A sorállomány által megszerzett elméleti tudás legfeljebb arra elég, hogy a katona nagyjából beazonosítsa a lőszer típusát, azonban az ezt meghaladó ismereteket, ilyen rövid időtartamú és szintű képzés alatt nem lehet elsajátítani. A kilenc hónapos katonai szolgálat, és a kiképzőközpontok bevezetésével nyilvánvaló, hogy a sorkatonák felkészítési körülményei tovább romlanak.

A sorállományú katona a járőrben segédtűzszerészként vesz részt, feladata, például a lőszer kiásása, egyébként csak a lőszer azonosításánál lehet a közelben.  A hatástalanításnál, amikor a járőrparancsnok a robbanó szerkezetet szereli, elvileg nem lehet a közelben. A meghallgatáson elmondottak alapján azonban kivételnek az számít, ha a mentesítéskor a tűzszerész elküldi a sorkatonát a közelből. A konkrét balesettel kapcsolatban lefolytatott nyomozást megszüntető határozatból egyértelműen kiderül, hogy a sorállományú katona kezében tartotta a lőszert, miközben a járőrparancsnok a szennyezett aknatestet próbálta megtisztítani, ami szükséges a lőszer beazonosítása céljából. Ebből pedig következik, hogy a robbanótest azonosítása is veszélyes. 

A járőrben a gépkocsivezető is sorállományú, aki a "vidéki járőr" egyhetes útja folyamán elvileg ugyan nem nyúl közvetlenül a robbanó anyaghoz, de annak közvetlen közelében utazik 

A hivatásos tűzszerészek képzése teljes egészében a Honvéd Tűzszerész és Aknakutató Zászlóalj berkein belül folyik. A katonai közép- és felsőfokú képzés során teljességgel hiányzik a tűzszerész munkához szükséges ismeretek oktatása. A felsőfokú katonai iskolák műszaki szakán igen sokirányú képzés folyik, ami azonban a gyakorlatban nem foglalja magában a tűzszerész szakmában hasznosítható ismereteket. Így a képzés elméleti és gyakorlati része is a zászlóaljra hárul. A hivatásosoknak először hivatásos segédtűzszerész vizsgát kell tenniük, majd ők is a járőrparancsnok mellett dolgoznak a járőrben. A járőrparancsnoki vizsgát évente meg kell ismételniük, azonban ehhez már semmiféle - elméleti vagy gyakorlati - továbbképzésben nem részesülnek. Így a járőrparancsnoki kinevezés napjától nincs biztosítva a tűzszerészek számára a szakmai fejlődés lehetősége, illetve a szakmai ismeretek - a technika haladásával járó - bővítése 

Külföldi tanulmányokra eddig a tűzszerészeknek nagyon kevés lehetőségük volt, elmondásuk szerint már az is nagy dolog lenne, ha a német módszereket megismerhetnék.

A laktanyában tett látogatásunk alkalmával jártunk abban, az inkább raktárra emlékeztető "pavilonban", ahol az elméleti oktatás folyik. A szovjet laktanyákban hátra hagyott falécekből összeállított polcokon a tűzszerészek által talált olyan lőszerek sorakoznak, amelyeket hosszú munkával tisztítottak meg és tettek alkalmassá arra, hogy segédeszközül szolgálhassanak a kiképzésben. A falra kiragasztott papíron olvasható az a négy pontból álló lista, amely azokat a segédanyagokat tartalmazza, melyeket az oktatási tevékenység előmozdítása érdekében bocsátottak a zászlóalj rendelkezésére. Ami ezen kívül a pavilonban látható, szabadidejükben szedték össze az "oktatók". A megtisztított lőszereken kívül a hetvenes évekből maradt tablókat használnak demonstrációként. Az írásvetítő régóta üzemképtelen, videomagnó és más korszerű oktatási segédeszköz nem áll rendelkezésre.

Ugyanazok a személyek végzik az oktatást és vizsgáztatást; a kiképző tiszt egyben felderítő tiszt is, mert erre a posztra már nem jut külön ember.

Aki Magyarországon bármilyen tűzszerészi tevékenységet folytat vagy folytatott a Honvéd Tűzszerész és Aknakutató Zászlóaljnál tanult esetleg tanított egyszer. A magyar tűzszerészek elméleti tudása nemzetközileg elismerten magas színvonalú. Azok az adatok, melyeket a német járőröknél bizonyos paraméterek megadása után a szállító gépjárműben elhelyezett számítógép szolgáltat, a mi tűzszerészeinknek a fejében van. Ez a műszaki felszereltséget nem pótló felkészültségbeli előny, azonban a kiképzés ilyen nyomorúságos feltételei mellett, nem tartható fenn sokáig. Ráadásul olyan fizikai és idegi megterhelést okoz, ami rendkívüli módon igénybe veszi az embereket.

Nincs biztosítva a megfelelő szintű elméleti képzés, hiszen a tűzszerészet nem szerepel tananyagként a közép- és a felsőszintű katonai oktatásban, a nemzetközi tapasztalatcserére pedig alig van lehetőség. A Zászlóaljnál folyó kiképzés színvonalát károsan befolyásolja és ezáltal fontosságát alááshatja az, hogy az oktatás tárgyi és személyi feltételei nem megfelelően biztosítottak. Ezen túlmenően az, hogy nincs továbbképzés a járőrparancsnoki vizsga után, illetve, hogy ugyanazok a személyek oktatnak és vizsgáztatnak a zászlóaljnál szintén ronthat a szaktudás minőségén.

Megfelelő kiképzés és felkészítés nélkül a katonák közvetlen veszélyben vannak, amikor úgynevezett "éles helyzetben" kell helytállniuk.

A katonák különleges kiképzést igénylő feladatok ellátására való kötelezése, mivel azt megelőzően nem biztosítják részükre a megfelelő gyakorlati ismeretek, illetve tudás elsajátítását, sérti az Alkotmány 54. § (1) bekezdésében deklarált élethez és emberi méltósághoz való alkotmányos jogukat, ezáltal

 alkotmányos visszásságot okoz

5.Sorkatonák önkéntessége

A baleset kapcsán megjelent újságcikkek és tudósítások hangsúlyozták, hogy a sorkatonák részvétele a tűzszerész munkában önkéntes, önálló döntésük az, hogy a Honvéd Tűzszerész és Aknakutató Zászlóaljhoz vonulnak-e be, és rendszeresen felteszik nekik a kérdést, hogy valóban kívánnak-e segéd tűzszerészként dolgozni.

A laktanyában végzett meghallgatások alkalmával egyértelműen kiderült, hogy a sorkatona csak akkor tudja meg, hogy a tűzszerész zászlóaljhoz került, amikor már bent van a laktanyában. Ekkor valóban elhangzik a kérdés, hogy itt kíván-e maradni, amit természetesen nem lehet valódi választási lehetőségként felfogni, hiszen sokszor még azzal sincs tisztában a katona, hogy pontosan milyen tevékenységet fog ellátni. Nem tűnik túl valószínűnek, hogy egy frissen bevonult katona az első pár napban bármiért szólni fog feletteseinek. A beszerzett adatok alapján eddig nem volt példa arra, hogy valaki azért távozott volna a zászlóaljtól mert bevallottan fél. Ez a tény önmagában is azt mutatja, hogy valódi választásról nem beszélhetünk.

A sorállományú katonák tehát, nem szabad mérlegelésen alapuló döntésük következtében kerülnek a tűzszerész zászlóaljhoz. Kiképzésük - a rendelkezésre álló idő rövidsége miatt - sem teszi lehetővé a veszélyes tevékenységnek megfelelő szintű tudás elsajátítását. A vizsgálat megállapította, hogy részvételük a mentesítésnél aktív közreműködést jelent, hiszen fizikailag képtelenség azt betartani, hogy a segédtűzszerész ne vegyen részt az azonosításban. A munka egyes fázisaiban egy ember egyedül nem képes a feladatot elvégezni.

Megállapítom, hogy a sorozott katonák esetében a fokozott veszélyességgel járó tűzszerészi tevékenység végzésének alkotmányos feltételei nem állnak fenn, ezáltal a sorállomány ilyen célra történő igénybevétele sérti az Alkotmány 54. § (1 ) bekezdésében deklarált élethez és emberi méltósághoz való alapvető jogot, tehát

 alkotmányos visszásságot okoz.

6. Alkalmassági vizsgálat

A sorállományba vétel esetén a sorozásnál nem veszik figyelembe, hogy egy speciális, életveszélyes feladat ellátására vonultatják be a katonákat. Az általános alkalmassági vizsgálaton kívül semmiféle szűrés nincs. A meghallgatás során a sorkatonák elmondták, hogy a pszichológus által feltett négy-öt kérdés, valamint a látásvizsgálatból álló teszt az, amit minden sorkatonánál elvégeznek, külön tűzszerész alkalmassági vizsgálat azonban nincs.

Az alapos pszichikai és egészségügyi alkalmassági szűrés mind a kiválasztásnál, mind pedig a későbbiek folyamán szolgálat alatt a teljesen hiányzik. A hivatásos katonák esetében az évente kötelező általános orvosi vizsgálaton kívül nincs olyan alkalmassági vizsgálat, amilyen például a repülőknél minden bevetés előtt kötelező. A pszichikai alkalmasság vagy alkalmatlanság döntő fontosságú az ilyen jellegű tevékenységnél, hiszen a tűzszerészek által végzett feladat szélsőségesen veszélyes jellegéből adódóan - a mentesítéseket végző katonák - állandó és az átlagos mértékűt jóval meghaladó pszichikai megterhelésnek vannak kitéve.

A tevékenység jellegéből eredő speciális szempont szerinti orvosi szűrés hiánya veszélyezteti az Alkotmány 54. § (1 ) bekezdésében deklarált élethez és emberi méltósághoz való alapvető jogot, ezáltal

alkotmányos visszásságot okoz.

7. Személyi feltételek, hivatásos állomány helyzete

Honvéd Tűzszerész és Aknakutató Zászlóaljhoz 1996-ban 2405 bejelentés érkezett, abból 554 volt a sürgős kirendelések száma. 970870 db eszközt hatástalanítottak, aminek össztömege 40061 kg-ot tett ki. Idén közelednek az 1650-dik kirendeléshez 

A Zászlóalj összlétszáma a központi létszámcsökkentések eredményeként az 1994. évihez képest 68 %-ra esett vissza, a hivatásosok száma radikálisan csökkent. Megszüntették például a tűzszerész búvár beosztást. Az engedélyezett állománytábla nincs feltöltve. Jelenleg 10 tisztjük és 27 tiszthelyettesük van. Az átlagéletkor 30 év alatti, ami a szakmai gyakorlati idő szempontjából igen alacsony különösen a Készenléti Rendőrség Tűzszerész Szolgálatának személyi állományához képest, ahol az átlagos életkor tiszteknél 36,5 év, tiszthelyetteseknél 32,4 év.

A tűzszerészek veszélyes munkakörük miatt naponta legfeljebb 6 óra szolgálatot láthatnának el. Ezzel szemben átlagos igénybevételük 10-14 óra. A sorállomány jelenléte miatt rengeteg plusz feladat hárul a hivatásosokra. A laktanyában szolgálatot is kell adni, amit korábban a Flottilla katonái láttak el. A feladat szempontjából szinte megoldhatatlan a szabadidő vagy pénzbeli megváltása a túlmunkáért. Ezt csak más feladatok rovására lehet megtenni.

A veszélyességi pótlék csak az után az időtartam után jár, amikor a tűzszerész közvetlenül "bevetésen" van és szereli a lőszert. A helyszínre történő kimenetel nem számít veszélyes tevékenységnek, annak ellenére, hogy a megsemmisítéshez használt robbanóanyag és gyújtószer van akkor is a szállító járművön. A "vidéki járőr" nem kap sem távolléti díjat, sem túlmunkáért járó pótlékot arra az időtartamra, amire veszélyességi pótlékot elszámolnak. Munkaidőn túl a hivatásos állományt csak egyféle pótlékban lehet részesíteni.

A Honvéd Tűzszerész és Aknakutató Zászlóalj tűzszerészei 2,5 %-os veszélyességi pótlékot kapnak. Akik nem vesznek részt közvetlenül a felkutatásban és a robbantásban, de robbanásveszélyes helyen kell tartózkodniuk, azoknak az illetmény alap 1,5 %-a jár. Az Országos Rendőr-főkapitányság tájékoztatója szerint a Készenléti Rendőrség Tűzszerész Szolgálatának személyi állománya ugyanolyan jellegű feladat ellátásáért óránként 9 %-os tűzszerész pótlékban részesül

Összességében megállapítható, hogy a tűzszerészek járandósága nincs arányban azzal az életveszélyes tevékenységgel, amit nap mint nap végeznek. A zászlóaljnál szolgálatot teljesítő 8 tiszt átlagilletménye nettó 45.280.- forint, ebből 6 tiszt végez effektív tűzszerész feladatokat, átlagilletményük 47.369.- forint. A tiszthelyettesek esetében a nettó átlagilletmény: 37.373.- forint. A sorkatonák 3.510.- forintos alapilletményükhöz átlag 2.296.- forint pótlékot kapnak havonta. A Rendőrség Tűzszerész Szolgálatának átlag jövedelme bruttó 116.838.- forint, ami nettó 68.900.- forintot jelent.

Alul fizetettségük miatt a hivatásosok szabadnapjukon is kénytelenek dolgozni és nagy arányban vannak a zászlóaljnál olyanok, akik szociális rászorultságuk miatt valamilyen fajta segélyt igényelnek.

A szolgálatteljesítési idő a szolgálati törvény alapján heti 40 óra, készenléti szolgálatok esetében azonban elérheti a heti 54 órát. A szolgálatteljesítési idő természetétől függően - a fokozott igénybevétellel járó kivételével - meghatározható több heti, havi vagy éves keretben is, a munkanapokra pedig egyenlőtlenül is beosztható. Ez utóbbi esetben sem lehet azonban napi 4 óránál rövidebb és - a 24 órás szolgálatokat kivéve -12 óránál, fokozott igénybevétel esetén pedig 6 óránál hosszabb.

Az alkotmány 70/B. szakasza szerint:
(1) A Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van a munkához, a munka és a foglalkozás szabad megválasztásához.
(2) Az egyenlő munkáért mindenkinek, bármilyen megkülönböztetés nélkül, egyenlő bérhez van joga.
(3) Minden dolgozónak joga van olyan jövedelemhez, amely megfelel végzett munkája mennyiségének és minőségének.
(4) Mindenkinek joga van a pihenéshez, a szabadidőhöz és a rendszeres fizetett szabadsághoz.

A tűzszerészek törvényben maximált időtartamot meghaladó napi munkavégzése nem kivételes, hanem általános gyakorlat, ami

alkotmányos visszásságot okoz

a munkához való jog részjogosítványaként az alkotmány 70/B.§ (4) bekezdésében deklarált pihenéshez való joggal összefüggésben.

A tűzszerészi munka ellentételezése az I. Honvéd Tűzszerész és Aknakutató Zászlóaljnál nincs arányban azzal az életveszélyes tevékenységgel amit a tűzszerészek naponta végeznek. Járandóságuk a Rendőrségnél foglalkoztatott tűzszerészekéhez képest nem elhanyagolható mértékben kevesebb. Egyenlő felkészültséget kívánó, a gyakorlatban is nagyon hasonló munka végzés esetén, amit esetleg rosszabb körülmények között kénytelenek végezni a honvédség tűzszerészei, indokolhatatlan a kevesebb juttatáshoz való jogosultság.

A tűzszerészi munkát ellátó katonák jövedelme nem tükrözi az általuk végzett tevékenység fontosságát, és veszélyességét, ami

 alkotmányos visszásságot okoz

a munkához való jog részjogosítványaként az alkotmányban biztosított végzett munka mennyiségének és minőségének megfelelő jövedelemhez való joggal kapcsolatban,

Az I. Honvéd Tűzszerész és Aknakutató Zászlóalj tűzszerészei jövedelmük szempontjából indokolatlanul hátrányos helyzetben vannak a Rendőrségnél foglalkoztatott tűzszerészekéhez képest, ami

alkotmányos visszásságot okoz

a munkához való jog részjogosítványaként az alkotmányban biztosított joggal kapcsolatban, amely szerint az egyenlő munkáért mindenkinek, bármilyen megkülönböztetés nélkül, egyenlő bérhez van joga.

Ajánlások:

Külföldi példák alapján elképzelhető a lőszer és a robbanóanyag mentesítés olyan modellje, melyben ez a közszolgálati feladat nem a Magyar Honvédséget terhelné. Annak eldöntése azonban, hogy Magyarországon milyen keretek között működne leghatékonyabban, illetve leggazdaságosabban a mentesítési feladatok megoldása, nem tartozik az országgyűlési biztos hatáskörébe. Ajánlásaimat ezért a jelenlegi működési rendszert figyelembe véve teszem meg, azonban azok a későbbiekben esetlegesen megváltoztatott keretek közötti működésre értelemszerűen vonatkoztatandók.

A vizsgálat során feltárt alkotmányos visszásságok orvoslása érdekében az 1993. évi LIX. törvény 20. § (1) bekezdés és 25. § értelmében a következő ajánlásokat teszem:

	1./ A vizsgálati jelentés 1. pontjában megállapított alkotmányos visszásság orvoslására ajánlom, hogy a honvédelmi miniszter vizsgálja meg, hogy továbbra is a honvédségnek kell-e ellátnia ezt a közszolgálati feladatot, ha igen kezdeményezze a Honvédelmi Törvény megfelelő módosítását, illetve a tűzszerész munkával összefüggő új Kormányrendelet kiadását, valamint saját hatáskörében gondoskodjon a végrehajtást szolgáló alacsonyabb szintű jogszabályok kiadásáról. Ellenkező esetben tegyen előterjesztést a Kormánynak a közszolgálati feladat más szervezeti keretekben történő ellátására.

 	2./ A vizsgálati jelentés 4-5-6. pontjában megállapított alkotmányos visszásság orvoslására ajánlom, hogy a honvédelmi miniszter haladéktalanul intézkedjen a sorállomány békeidőben tűzszerészként történő alkalmazásának megszüntetéséről és gondoskodjon arról, hogy a tűzszerészi feladatokat - beleértve a segéd-tűzszerészi és kiszolgáló tevékenységet - kizárólag hivatásos és szerződéses állomány lássa el.

 	3./ A vizsgálati jelentés 7. pontjában megállapított alkotmányos visszásság orvoslására ajánlom, hogy a honvédelmi miniszter biztosítsa a jövőben a tűzszerész és aknakutató alakulat létszámának olyan mértékű bővítését, amely alkalmassá teszi az alakulatot a lőszer és robbanóanyag mentesítés ellátására anélkül, hogy a jelenlegi alacsony létszámból eredő túlzott kockázatot vállalnia kellene.

	4./ A vizsgálati jelentés 4. pontjában megállapított alkotmányos visszásság orvoslására ajánlom, hogy a honvédelmi miniszter intézkedjen a tűzszerészek elméleti és gyakorlati oktatásához szükséges feltétel-rendszer megteremtéséről, ideértve a katonai felső- és  középfokú oktatásban a szakirányú képzés bevezetését, továbbá a megfelelő nemzetközi tapasztalatcserét.

 	5./ A vizsgálati jelentés 7. pontjában megállapított alkotmányos visszásság miatt ajánlom, hogy a honvédelmi miniszter a tűzszerész munka veszélyességének megfelelő mértékben emelje meg az állománynak jelenleg járó jövedelmek és pótlékok szintjét, hogy az elérje a rendőrség hasonló feladatokat ellátó tagjai jövedelmének és pótlékainak összegét.

 	6./ A vizsgálati jelentés 3/a, 3/b, 3/c. pontjában megállapított alkotmányos visszásság orvoslására ajánlom, hogy a honvédelmi miniszter biztosítsa a tűzszerész és aknakutató alakulat megfelelő műszaki eszközökkel történő ellátását, ideértve a híradástechnikai eszközöket, az egyéni védőfelszereléseket, továbbá a szállító járműveket. A beszerzésnél vegye figyelembe az eddigi gyakorlati tapasztalatokat és az előreláthatóan a jövőben ellátandó konkrét mentesítési feladatokat.

	7./ A vizsgálati jelentés 3/b. pontjában megállapított alkotmányos visszásság orvoslására ajánlom, hogy a honvédelmi miniszter rendelje el, hogy a tűzszerész járőrök valamennyi tagját, akik a mentesítésben közreműködnek, lássák el megfelelő egyéni védőfelszereléssel.

	8./ A vizsgálati jelentés 2. és 3/b. pontjában megállapított alkotmányos visszásság orvoslására ajánlom, hogy a honvédelmi miniszter vizsgálja felül a robbanó-testek biztonságos szállításának feltételeit, rendelje el, hogy a megsemmisítő helyre szállítás során a valamennyi szállító jármű használjon megkülönböztető jelzést. Intézkedjen továbbá arról, hogy a biztonságosabb szállítás érdekében az ország több pontján létesítsenek megsemmisítő helyeket és gondoskodjanak ezek megfelelő engedélyeztetéséről.

 	9./ A vizsgálati jelentés 6. pontjában megállapított alkotmányos visszásság orvoslására ajánlom, hogy a honvédelmi miniszter intézkedjen a tűzszerészek pszichikai alkalmasságát megállapító, rövid időközönként történő rendszeres orvosi és vizsgálatok bevezetéséről.

	10./ A vizsgálati jelentés 7. pontjában megállapított alkotmányos visszásság orvoslására ajánlom, hogy a honvédelmi miniszter a tűzszerész feladatokat ellátó állományt mentesítse az egyéb, nem közvetlenül e feladatokhoz tartozó szolgálatok ellátása alól.

Budapest, 1997. augusztus 18.

Dr. Polt Péter

1. számú melléklet

 Irányadó jogszabályok

1.) 1993. évi CX. törvény a honvédelemről (Hvt.)

Hvt. 2. § A honvédelem célja: idegen hatalom fegyveres támadása ellen a Magyar Köztársaság függetlensége, területi sérthetetlensége, a lakosság és az anyagi javak katonai erővel való megvédése, illetőleg az államszervezet, ezen belül a fegyveres erők, a rendvédelmi szervek, továbbá a nemzetgazdaság, a társadalmi szervezetek és az érintett állampolgárok erre való összehangolt felkészítése.

Hvt.10. § A honvédelmi miniszter a honvédelmi tevékenység szakmai irányítása körében
a) előkészíti a Magyar Köztársaság honvédelmének alapelveit, ellenjegyzi a védelmi tervet;
b) előterjeszti a Kormány számára a honvédség fejlesztésére, felszerelésére, felkészítésére területi elhelyezkedésére és az ország területének hadműveleti előkészítésére vonatkozó terveket;
c) előkészíti a Kormány számára a lakosságnak, az anyagi javaknak, a közigazgatásnak az ország külső támadás elleni fegyveres védelmére történő felkészítésére, valamint az ország és a fegyveres erők mozgósítására vonatkozó döntéseket;
d) összehangolja a honvédelemben részt vevő szervek honvédelmi és országmozgósítási feladatokra való felkészítését;
e) együttműködik az illetékes miniszterekkel
- a haditechnikai eszközök és hadfelszerelési anyagok gyártásában, a hadipari kapacitások biztosításában,
- a légtér légiközlekedési és egyéb célú igénybevétele feltételeinek, valamint a polgári légiforgalmi szolgálatok és az illetékes katonai szervezetek közötti együttműködés szabályainak megállapításában,
- a katonai és a polgári védelem szempontjából fontos létesítmények elhelyezésében, továbbá az egészségügyi, a közlekedési, a hírközlési hálózat, valamint a légi, a vegyi és sugárfigyelő jelző- és riasztási rendszer működőképességének - a kiépítettségétől elvárható módon történő - biztosításában;
f) nemzetközi kapcsolatokat tart fenn. Ezen belül kinevezi és megbízza a katonai attasékat és kapcsolatot tart a Magyar Köztársaságba akkreditált katonai attasékkal;
g) meghatározza a centrális alárendeltségű közigazgatási szervek és a helyi védelmi igazgatási szervek honvédelmi igazgatási szakmai feladatát és felügyeleti tevékenységét;
h) vezeti a Honvédelmi Minisztériumot és - a nemzetbiztonsági szolgálatokról szóló törvény előírásai szerint - közvetlenül irányítja a katonai nemzetbiztonsági szolgálatokat, valamint irányítja a hatáskörébe utalt más szervek tevékenységét és működését;
i) rendelettel szabályozza a honvédelmi feladatok végrehajtását;
j) törvényben vagy az Országgyűlés felhatalmazása alapján kiadott kormányrendeletben megállapított hatáskörében hatósági jogkört gyakorol;
k) törvény alapján megállapítja a katonai jellegű állam- és szolgálati titok védelmének rendjét;
I) a honvédelem képzési igényeit is biztosító katonai felsőoktatási, szak- és közoktatási intézmények tekintetében, az intézményekre vonatkozó jogszabályok alapján gyakorolja a közvetlen felügyeleti, a szakképesítést felügyelő minisztert megillető, továbbá az alapítói és fenntartói jogköröket.

A fegyveres erők
Hvt. 21. § (1) A Magyar Köztársaság fegyveres erői: a honvédség és a határőrség.
(2) A honvédség általános hadkötelezettségen alapuló - keretrendszerű - reguláris haderő.

A fegyveres erők feladatai
Hvt. 22. § (1 ) A fegyveres erők feladatai:
a) Magyarország területének, függetlenségének, lakosságának és anyagi javainak fegyveres védelme külső támadással szemben;
b) az államhatár őrzése és védelme;
c) az ország légterének védelme;
d) közreműködés az Alkotmány 40/B. §-ának (2) bekezdése szerinti fegyveresen vagy felfegyverkezve elkövetett erőszakos cselekmények elhárításában;
e) a nemzetközi szerződésekben (így különösen az ENSZ Alapokmányában) foglalt katonai kötelezettségek teljesítése;
f) a honvédelem szempontjából fokozott védelmet igénylő létesítmények őrzése és védelme;
g)  közreműködés a polgári védelmi feladatok ellátásában;
h)segítségnyújtás elemi csapás, ipari szerencsétlenség, illetőleg közveszély vagy közérdekű üzem működésének megzavarása, vagy jelentős méretű egyéb katasztrófa esetén;
i) részvétel humanitárius segítségnyújtásban;
j) térítés ellenében katonai szakértelmet és speciális műszaki eszközöket igénylő rendezvényekben való közreműködés;
k) állami szervek részére térítés ellenében építési és egyéb feladatok ellátása.
(2) A fegyveres erőknek az (1 ) bekezdés d) pontja szerinti felhasználása esetén meg kell határozni a felhasználás célját, időtartamát, a kirendelt erők feladatait, létszámát és eszközeit (fegyverzetét), továbbá a felhasználás földrajzilag körülírt területét. A kirendelt erők saját parancsnokaik vezetésével hajtják végre a feladatot.
(3) Az (1) bekezdés h)-k) pontjaiban meghatározott feladatokat a fegyveres erők fegyverhasználati jog nélkül látják el.
(4) A honvédség szállító eszközei és műszaki munkagépei - a harcjárművek és a fegyverzet kivételével - kérelemre, a honvédelmi miniszter engedélyével az állami és egyéb szerveknek jogszabályban meghatározott feladataik ellátásához megállapodás alapján ideiglenesen átengedhetők.

Hvt. 23. § A 22. § (1) bekezdésének h)-k) pontjaiban meghatározott esetekben a honvédség
100 fő 21 napi időtartamot meg nem haladó igénybevételét a honvédség parancsnoka, az ezt meghaladó létszámú vagy időtartamú igénybevételét a honvédelmi miniszter engedélyezi. A 3000 főt meghaladó igénybevételről a honvédelmi miniszter - az engedély kiadásával egyidejűleg - az Országgyűlést tájékoztatja.

2.1996. évi XLIV. törvény a hadköteles katonák szolgálati viszonyáról

69. § (1) A kiképzés időtartama munkanapokon (kiképzési nap) napi 8 óra. A kiképzési idő ennél rövidebb, illetőleg összevont kiképzési napon hosszabb is lehet, de a 16 órát nem haladhatja meg.
(2) A hadköteles katona a kiképzési időn kívül is köteles az alábbi szolgálati tevékenységek végzésére:
a) a Hvt. 22. §-a (1) bekezdésének a)-i) pontjában meghatározott egyes feladatok ellátása, amennyiben az a szolgálati időn kívül is szükséges;
b) őr-, ügyeleti, készültségi, készenléti, futár- és katonai rendészeti szolgálat ellátása,
c) gyakorlaton való részvétel,
d) a katonai szervezet működéséhez szükséges munkákban való részvétel, ha a munka jellege a kiképzési időn kívüli munkavégzést szükségessé teszi.
(3) A (2) bekezdés b) pontjában felsorolt szolgálatokra, valamint a d) pontjában említett munkavégzésre a hadköteles katonákat úgy kell beosztani, hogy megterhelésük egymás között arányos legyen. A szolgálatra vagy munkavégzésre való beosztásnak nem lehet büntető jellege.
(4) A hadköteles katona - a szervezetszerű őralegységeknél szolgálatot teljesítők kivételével - havonta nyolcnál több 24 órás fegyveres szolgálatot csak beleegyezése esetén teljesíthet.
(5) Az egészségre különösen ártalmas, illetőleg fokozottan veszélyes beosztásokban, vagy ilyen feladatok végrehajtása során a szolgálati idő a napi 6 órát nem haladhatja meg. A szolgálatteljesítési idő ennél rövidebb is lehet, ha az azonos körülmények közötti munkavégzésre vonatkozó szabályok azt írják elő.
70. § (1 ) A napi szolgálati tevékenység rendjét (napirend) e törvény és más jogszabályok alapján az állományilletékes parancsnok (laktanya-, objektumparancsnok) határozza meg.
(2) A hadköteles katona részére a napirendben alvásra legalább 8 órát kell biztosítani. Ébrenlét idején az étkezések közötti idő 7 óránál több nem lehet.

2. számú melléklet

1. HONVÉD TŰZSZERÉSZ ÉS
AKNAKUTATÓ ZÁSZLÓALJ
létszáma

				      RENDSZERESÍTETT 

       tiszt
         tts
         tsz
         ts
       honv.

1994.02.01.
         17
         43
           - 
         29               
        130
         219

1997.01.01
    11 (64%)
    34 (78%)
         38
     67(66%)
 150 (68 %)

    Meglévő
         10
  26 + 3 tsz
  3 tts + 4 ts 
                  82

					SZAKBEOSZTÁS

          tiszt
            tts
           tsz
             ts
          honv.

1997.02.01.
           12
            31

            26
            78

összesen

                     104

          tiszt
            tts
            tsz
             ts
          honv.

1997.01.01.
       8 (66%)
     24 (47%)
         26 ts.
                      30

összesen

                              56 (53%)

        tiszt
         tts
          tsz
          ts
         honv.

meglévő
          8
    18+2 tsz
        4 ts
                   45

JŐRPK+vizs.
          8
         12
          -
                   42

3. számú melléklet

Az I. Honvéd Tűzszerész és Aknakutató Zászlóalj által ellátott tevékenységek adatai 

1991
1992
1993
1994
1995
1996

érkezett bejelentés
1 961
2 044
1 934
2 031
2 371
2 405
db

sürgős kirendelés
305
341
379
435
511
554
db

hatástalanított eszközök
53 676
45 405
104 854
146 216
77 062
970 870
db

hatást.eszk. tömege
31 375
35 286
69 358
43 879
82 669
40 061,24
kg

mentesített terület
7
33
4,2
44,7
6,1
1,9
ha

ment. SZU objektum
91
95
7,1
10
-
-
ha

megtett kilométer
177.629
227.685
222 422
261 015
211 413
246 450
km

OBH 6883/1997. 
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének kiegészítő jelentése
Előadók:	 dr Almási Eszter
	dr. Szabó Zoltán

Előzmények:

Ez év nyarán, hivatalból vizsgálatot folytattam a tűzszerészek élethez és emberi méltósághoz, valamint személyes szabadsághoz és biztonsághoz való alkotmányos jogának, különleges tevékenységük ellátása során való érvényesülése ügyében, melyet 1997. augusztus 18-án jelentéssel zártam. 

A vizsgálat során feltárt alkotmányos visszásságok orvoslása érdekében tett ajánlásaimat, a  honvédelmi miniszter 1997. szeptember 25-én kelt válaszában elfogadta és tájékoztatott az ajánlások megvalósítása érdekében tervezett illetve már végrehajtott intézkedésekről. A miniszter levelében foglaltakat teljes mértékben kielégítőnek tartottam, a várható és már megvalósult változtatásokkal egyetértettem.

Az ajánlások megvalósulását, október folyamán, munkatársaim az I. Honvéd Tűzszerész és Aknakutató Zászlóalj Váci úti laktanyájában ellenőrizték.

Az ügyben készült vizsgálati jelentésben a következő ajánlásokat tettem.

1./ A vizsgálati jelentés 1. pontjában megállapított alkotmányos visszásság orvoslására ajánlom, hogy a honvédelmi miniszter vizsgálja meg, hogy továbbra is a honvédségnek kell-e ellátnia ezt a közszolgálati feladatot, ha igen kezdeményezze a Honvédelmi Törvény megfelelő módosítását, illetve a tűzszerész munkával összefüggő új Kormányrendelet kiadását, valamint saját hatáskörében gondoskodjon a végrehajtást szolgáló alacsonyabb szintű jogszabályok kiadásáról. Ellenkező esetben tegyen előterjesztést a Kormánynak a közszolgálati feladat más szervezeti keretekben történő ellátására.

2./ A vizsgálati jelentés 4-5-6. pontjában megállapított alkotmányos visszásság orvoslására ajánlom, hogy a honvédelmi miniszter haladéktalanul intézkedjen a sorállomány békeidőben tűzszerészként történő alkalmazásának megszüntetéséről és gondoskodjon arról, hogy a tűzszerészi feladatokat - beleértve a segéd-tűzszerészi és kiszolgáló tevékenységet - kizárólag hivatásos és szerződéses állomány lássa el.

3./ A vizsgálati jelentés 7. pontjában megállapított alkotmányos visszásság orvoslására ajánlom, hogy a honvédelmi miniszter biztosítsa a jövőben a tűzszerész és aknakutató alakulat létszámának olyan mértékű bővítését, amely alkalmassá teszi az alakulatot a lőszer és robbanóanyag mentesítés ellátására anélkül, hogy a jelenlegi alacsony létszámból eredő túlzott kockázatot vállalnia kellene.

4./ A vizsgálati jelentés 4. pontjában megállapított alkotmányos visszásság orvoslására ajánlom, hogy a honvédelmi miniszter intézkedjen a tűzszerészek elméleti és gyakorlati oktatásához szükséges feltétel-rendszer megteremtéséről, ideértve a katonai felső- és  középfokú oktatásban a szakirányú képzés bevezetését, továbbá a megfelelő nemzetközi tapasztalatcserét.

5./ A vizsgálati jelentés 7. pontjában megállapított alkotmányos visszásság miatt ajánlom, hogy a honvédelmi miniszter a tűzszerész munka veszélyességének megfelelő mértékben emelje meg az állománynak jelenleg járó jövedelmek és pótlékok szintjét, hogy az elérje a rendőrség hasonló feladatokat ellátó tagjai jövedelmének és pótlékainak összegét.

6./ A vizsgálati jelentés 3/a, 3/b, 3/c. pontjában megállapított alkotmányos visszásság orvoslására ajánlom, hogy a honvédelmi miniszter biztosítsa a tűzszerész és aknakutató alakulat megfelelő műszaki eszközökkel történő ellátását, ideértve a híradástechnikai eszközöket, az egyéni védőfelszereléseket, továbbá a szállító járműveket. A beszerzésnél vegye figyelembe az eddigi gyakorlati tapasztalatokat és az előreláthatóan a jövőben ellátandó konkrét mentesítési feladatokat.

7./ A vizsgálati jelentés 3/b. pontjában megállapított alkotmányos visszásság orvoslására ajánlom, hogy a honvédelmi miniszter rendelje el, hogy a tűzszerész járőrök valamennyi tagját, akik a mentesítésben közreműködnek, lássák el megfelelő egyéni védőfelszereléssel.

8./ A vizsgálati jelentés 2. és 3/b. pontjában megállapított alkotmányos visszásság orvoslására ajánlom, hogy a honvédelmi miniszter vizsgálja felül a robbanó-testek biztonságos szállításának feltételeit, rendelje el, hogy a megsemmisítő helyre szállítás során a valamennyi szállító jármű használjon megkülönböztető jelzést. Intézkedjen továbbá arról, hogy a biztonságosabb szállítás érdekében az ország több pontján létesítsenek megsemmisítő helyeket és gondoskodjanak ezek megfelelő engedélyeztetéséről.

9./ A vizsgálati jelentés 6. pontjában megállapított alkotmányos visszásság orvoslására ajánlom, hogy a honvédelmi miniszter intézkedjen a tűzszerészek pszichikai alkalmasságát megállapító, rövid időközönként történő rendszeres orvosi és vizsgálatok bevezetéséről.

10./ A vizsgálati jelentés 7. pontjában megállapított alkotmányos visszásság orvoslására ajánlom, hogy a honvédelmi miniszter a tűzszerész feladatokat ellátó állományt mentesítse az egyéb, nem közvetlenül e feladatokhoz tartozó szolgálatok ellátása alól.

Az útólagos vizsgálat által megállapított tényállás:

A vizsgálati jelentés hatására a honvédelmi miniszter, a válaszlevélben foglaltaknak megfelelően haladéktalanul intézkedett a sorállomány békeidőben tűzszerészként történő alkalmazásának megszüntetéséről. 1997. október 21. óta a sorállomány tagjai gépkocsivezetőként sem vehetnek részt a járőrben.

Ajánlásomnak megfelelően a tűzszerészi feladatokat - beleértve a segéd-tűzszerészi és kiszolgáló tevékenységet - jelenleg kizárólag hivatásos és szerződéses állomány látja el. Ez az alkotmányos jogok érvényesülése szempontjából rendkívül jelentős előrelépésnek tekinthető.

A minisztérium válaszlevelében minimálisan két évet jelölt meg, ami alatt végre tudja hajtani a beszerzések megvalósításának és a szerződéses állomány felvételének, kiképzésének  feladatát.

Az intézkedések ütemezése következtében azonban új helyzet állt elő, amely a jelentésben tett, a létszám bővítésére vonatkozó 3. ajánlásom időszerűségét nagyban felerősíti.

Jelenleg a közszolgálati feladatok ellátására az I. Honvéd Tűzszerész és Aknakutató Zászlóalj mindössze napi egy járőrt tud igénybe venni. Az állománytábla módosításával a rendszeresített létszám növekedett, azonban az emelés mértéke nem felel meg pontosan a honvédelmi miniszter levelében foglaltaknak. Sajnos a hatályos állománytábla még a 97. január 30-án bevezetett tábla által felállított szintet sem közelíti meg. A rendszeresített létszám emelése tehát továbbra is kívánatos. 
 
Ennél nagyobb probléma, hogy a valóban meglévő állomány létszáma jóval elmarad a rendszeresített létszámtól. Az állománytábla közel sem feltöltött. A jelenlegi négy gépjárművezetővel, amennyiben a törvényes szabadnapok kiadásra kerülnek, folyamatosan napi egyetlen gépkocsi mozgatható.  

1997. október 28-án 137  bejelentés volt függőben. Naponta átlagosan 9-10 új hívás fut be és a jelenlegi feltételekkel legfeljebb napi 3 bejelentés teljesíthető. Ezekből a számokból világosan látszik, hogy a hátralék rohamosan növekszik.

A helyszíni vizsgálat alkalmával érezhető volt az az állandó feszültség, amelyet a megoldhatatlan nagyságrendű feladat okoz. Emberi életeket érintő, iyen körülmények között felvállalhatatlan felelősséggel járó döntéseket kell óráról órára meghoznia a Zászlóalj parancsnokságának. 

Minimálisan 6-7 új gépjárművezetőre lenne azonnal szükség ahhoz, hogy a legsürgősebb eseteken felül, még 4 újabb járőr kiállításával, elláthatóvá váljanak a bejelentések. Ilyen feszített munkatempó mellett azonban az I. Honvéd Tűzszerész és Aknakutató Zászlóalj képtelen azoknak a szervezési és adminisztratív feladatoknak eleget tenni, amelyet az új emberek felvétele jelent. A Szárazföldi Vezérkar vezérkari főnöke utasításban kapta feladatul, hogy intézkedjen hivatásos vagy szerződéses állományú gépjárművezetők biztosítására a tűzszerész járőrök állományába. Az utasítás szövege szerint a Magyar Honvédség Parancsnoka tudomásul veszi, hogy a személyi feltételek biztosításáig lényegesen lecsökkent erőkkel tudják ellátni a közszolgálati feladatokat. A helyszíni vizsgálat tapasztalatai alapján, a Zászlóalj rendkívüli leterheltsége miatt, nem képes ellátni az új emberek felvételével járó szervezési, adminisztratív teendőket. Általános a magárahagyatottság érzése, az ellátandó feladatok nem állnak arányban a megoldásukhoz rendelkezésre álló eszközökkel. 

A helyszínen végzett meghallgatás alkalmával kiderült, hogy a tűzszerészek még mindig a régi védőmellényben dolgoznak, amely az elöregedés miatt alig nyújt védettséget. A Zászlóalj a jelentésemet követően egyetlen darab mobil telefont kapott, továbbiakra csak ígéret érkezett. 

A vizsgálat eredménye :

A vizsgálat megállapította, hogy az 1997. augusztus 18-án kelt jelentésben feltárt legsúlyosabb alkotmányos visszásságok megszűntek, illetve orvoslásuk folyamatban van. Azonban a kialakult új helyzetben más problémák adódtak, amelyek szintén közvetlenül érintenek alkotmányos jogokat.

Az I. Honvéd Aknakutató és Tűzszerész Zászlóalj létszámgondjai alapvetően megkérdőjelezik a közszolgálati feladat teljesíthetőségét. Jelenleg alkotmányos visszásság megállapítását nem látom indokoltnak, azonban a bejelentések hosszú távú ellátatlansága folytán az állampolgárok élethez, személyes biztonsághoz való alkotmányos joga kerülhet veszélybe. 

Ennek megelőzésére az alábbi javaslatot teszem. 

A honvédelmi minisztérium az új helyzetnek megfelelően ütemezze át a korábbi ajánlások teljesítését. A személyi feltételek biztosítása ügyében haladéktalan intézkedésekre van szükség, azonban ezek végrehajtását a Honvédség vezetése nem hagyhatja a Zászlóaljra. A szervezeti kérdések megoldásában és az adminisztratív teendőkben olyan mérvű segítségre van szükség amely teljes mértékben mentesíti a Zászlóalj állományát, az ilyen jellegű feladatok alól.

Nem tartható az az állapot, hogy olyan alapvető felszerelések, mint a használatra alkalmas védőmellények illetve a mobiltelefonok, hiányozzanak a közszolgálati feladat ellátásánál. Ezek biztosítása nem függhet anyagi szempontoktól. 

Amennyiben a helyzet megoldására a Honvédség nem rendelkezik megfelelő anyagi eszközökkel, a probléma halaszthatatlan kezelése érdekében a Kormányhoz illetve az Országgyűléshez fogok fordulni segítségért.  

Budapest, 1997. október 31.

Dr. Polt Péter