OBH 6823/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr. Endrődi Zsuzsa

Az eljárás megindulása:

Az ÁNTSZ-nél köztisztviselőként dolgozó beosztott orvosok és mérnökök 1997. júliusában fordultak hozzám azzal a panasszal, hogy az Egészségügyi Főiskolai Karon közegészségügyi-járványügyi szakon képesítést szerzett azonos korú munkatársak 5-6-7 ezer forinttal többet keresnek, mint az egyetemet végzett szakvizsgával és tisztiorvosi vizsgával rendelkező orvosok és mérnökök, akik szakmailag magasabb szintű munkát végeznek. Panaszosok szerint a dolgozók között ez jelenleg is érezhető feszültséget okoz. A köztisztviselői törvény olyan módosítását kezdeményezték, mely szerint a főiskolát és egyetemet végzők külön besorolási osztályba kerüljenek. 
Sérelmezték továbbá azt is, hogy a vizsgaköteles tisztiorvosi tanfolyam elvégzését követően a dolgozót nem illeti meg vizsgapótlék.

Érintett alkotmányos jogok:

Minden dolgozónak joga van olyan jövedelemhez, amely megfelel végzett munkája mennyiségének és minőségének.( Alkotmány 70/B. § (2) bekezdés.) 

Alkalmazott jogszabályok:

1. A köztisztviselők jogállásáról szóló 1992. évi XXIII. törvény 25. § (9) bekezdése, mely szerint közigazgatási szakvizsga pótlékra az a köztisztviselő jogosult, aki közigazgatási vagy jogi szakvizsgát tett, illetőleg közigazgatási jellegűnek minősített tudományos fokozatot szerzett, ha vezetői megbízással, kinevezéssel illetve szakmai tanácsadói főtanácsadói címmel, valamint főtanácsadói, tanácsadói megbízással nem rendelkezik. A pótlék mértéke az illetményalap 50 %-a.

2.  30. § (1) bekezdés: A hivatali szervezet vezetője a tartósan kiemelkedő munkát végző felsőfokú iskolai végzettségű köztisztviselőnek címzetes tanácsosi, címzetes főtanácsosi, címzetes szak-főtanácsosi, középiskolai végzettségű köztisztviselőnek címzetes főmunkatársi címet adományozhat.

3.  43. § (4) bekezdés: A hivatali szervezet vezetője az (5) bekezdésben foglaltak kivételével át nem ruházható hatáskörben, a megállapított személyi juttatások előirányzatán belül munkájának értékelésétől függően a köztisztviselő 42. §  (2) bekezdésében meghatározott alapilletményét legfeljebb 40 %-kal megemelheti, vagy legfeljebb 20 %-kal csökkentett mértékben állapíthatja meg.  

A megállapított tényállás és a vizsgálat megállapításai:

Annak érdekében, hogy megtudjam, a probléma általános-e az ÁNTSZ dolgozói körében és hogy a megfogalmazott sérelem visszavezethető-e az adott kérdés jogi szabályozásának hiányára megkerestem az országos tisztifőorvost.
Tájékoztatása szerint a köztisztviselők jogállásáról szóló  törvény 1998, illetve 1999. évben megvalósult módosítását követően az Országos Tisztifőorvosi Hivatal munkatársai között vannak olyanok, akik rendelkeznek személyi illetménnyel, tanácsadói és főtanácsadói címmel.  A Ktv. 48/A. §-a alapján a munkatársak szakképzettségi pótlékban részesülhetnek.  Az egységes szemlélet és gyakorlat érdekében az országos tiszti főorvos 1999. januárjában körlevélben hívta fel a megyei intézetek vezetőit a szakképzettségi pótlék alkalmazására. A szakképzettségi pótlék folyósítását az egyetemi végzettségű és egyetemi szintű iskolarendszerű posztgraduális képzésben részt vettek esetében alkalmazzák azzal a szándékkal, hogy a szakmai specializációt ösztönözzék és elismerjék. Az Országos Tisztifőorvosi Hivatal Humánpolitikai Főosztályának vezetője által adott tájékoztatás szerint e körbe tartozik az orvosi szakvizsga is. 1999. január 1. napjától  bruttó 13.000.- Ft. szakképesítési pótlék jár az orvosi szakvizsgával rendelkező orvosoknak.
Sem a közigazgatási szakvizsga letétele, sem a tisztiorvosi tanfolyam elvégzése nem kötelező. A közigazgatási szakvizsga jogosít pótlékra, a tisztiorvosi tanfolyam elvégzése nem. A közigazgatási szakvizsga csak a vezető munkakörben kötelező, vezetői beosztásban viszont nem pótlékköteles. A panaszosok által említett 7/1991. (IV. 26.) NM rendelet 8. § (1) bekezdése, mely szerint a Szolgálat dolgozóinak képesítési feltételeit a melléklet tartalmazza,  
1995. II. 11. napjától hatálytalan. A rendelet 8. § (2) bekezdése a hatálybalépést követő 3 illetve 6 éven belül valóban előírta a tisztiorvosoknak és a tisztigyógyszerészeknek  a vizsgaköteles tisztiorvosi és tisztigyógyszerészi  tanfolyam elvégzését. A vizsgák teljesítése azóta feltehetően lezajlott, jelenleg a képesítési feltételeket a 9/1995. (II. 3.) Korm. rendelet 3. mellékletének 56-57. pontja határozza meg. E szerint a tisztiorvosi tanfolyam elvégzése nem alkalmazási feltétel.
A fentiek alapján az a véleményem alakult ki, hogy az ÁNTSZ megyei intézeteiben alkalmazzák a köztisztviselői törvény adta differenciálási lehetőségeket, a személyi illetményt, a különféle címek adományozását, és a szakképesítési pótlékot. Mindez alkalmas lehet arra, hogy a panaszosok által említett magasabb szintű munka a jövedelemben is kifejezésre jusson. A differenciálásnak ugyan határt szab az éves költségvetés, de a szakképesítési pótlék fizetésére az Országos Tisztifőorvosi Hivatal központilag forrást biztosít. A szakképesítési pótlékot éppen az egyetemi végzettségű és egyetemi szintű iskolarendszerű, posztgraduális képzésben résztvettek esetében alkalmazzák. Ezen kívül lehetőség van a közigazgatási szakvizsga letételére is, mely  jövedelempótlék fizetésére jogosít.  
A fentiek alapján megállapítom, hogy az ÁNTSZ megyei intézeteiben az ellátandó feladatok természetéből fakadóan valóban indokolt lehet a különbségtétel a felsőfokú képesítések között a végzett munka különböző szintjére tekintettel. Ugyanakkor a közigazgatás más területein éppen a különbségtétel jelenthet hátrányos megkülönböztetést, hiszen ugyanaz a munkakör adott esetben főiskolai és egyetemi végzettséggel is ellátható. A köztisztviselői törvény azon rendelkezése, mely szerint a főiskolát és az egyetemet végzetteket egyazon fizetési kategóriába kell sorolni nem okoz alkotmányos jogokkal összefüggő visszásságot. A pótlékolási rendszer és a már említett differenciálási lehetőségek alkalmasak arra, hogy a magasabb szintű munkához magasabb szintű jövedelem tartozzék. Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa az 1993. évi LIX. törvény 25. §-a szerint akkor javasolhatja a jogszabály módosítását, ha az alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság annak fölösleges, nem egyértelmű rendelkezésére, vagy az adott kérdés jogi szabályozásának hiányára vezethető vissza. Jelen esetben ezek a feltételek nem állnak fenn, ezért a törvény javasolt módosítását nem kezdeményezem. 
A jogszabály alkotmányellenességének utólagos vizsgálatát nem tartom indokoltnak, ezért nem fordultam az Alkotmánybírósághoz. A vizsgálatot alkotmányos visszásság hiányában lezárom, erről az érdekelteket a jelentés egy példányával értesítem. 

Budapest, 1999. november 8.

Dr. Polt Péter