OBH  6759/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr. Kunné dr. Simonyi Anna

Az eljárás megindulása:
Lné és Rné a Föveny Akció Csoport nevében panasszal fordult hivatalunkhoz, melyben a Schiller Opel Autóház Kft. részére a XIII. ker. Tahi utca - Váci út - Madarász utca között kiadott szervizút építési engedélyét sérelmezték, valamint hogy az engedélyről lakóépületük tulajdonosai nem kaptak tájékoztatást.
A Levegő Munkacsoport rámutatva arra, hogy a parkok az önkormányzatok törzsvagyonához tartoznak, sérelmezte, hogy az engedély megadásával a lakosságtól elvették a területet, s annak zöldövezeti jellegét megszűntették. Ezzel kárt okozott a hatóság. Álláspontja szerint az országgyűlési biztos elejét veheti a pernek, ha az önkormányzat megváltoztatja szabálytalan döntését. Eljárását az 1995. évi LIII. törvény 97-99. §-aira alapozta.

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. § (1) bekezdése alapján vizsgálatot indítottam, miután az Alkotmány 57. § (5) bekezdésében rögzített jogelv sérülésének gyanúja merült fel, miszerint a Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti.

Eljárásom során bekértem az ügy előzményi iratait.

A megállapított tényállás:  
A Fővárosi Főpolgármesteri Hivatal Közlekedési Ügyosztálya a 10-1589/1996. sz.,  1996. október 8-án kelt határozatával útépítési engedélyt adott a Schiller Opel Autóház Kft. részére a XIII. ker. Tahi utca - Váci út - Madarász utca között a csatolt tervdokumentáció alapján.
A XIII. ker. Föveny u. 5. sz. alatti társasház lakói, tulajdonosai, amikor értesültek az engedélyről, mind az engedélyt megadó hatósághoz, mind annak feletteséhez, a Fővárosi Közlekedési Felügyelethez panasszal fordultak.
A Fővárosi Főpolgármesteri Hivatal  tájékoztatása szerint panaszosokkal személyesen ismertette az ügyet, míg a Közlekedési Felügyelet írásban válaszolt a panaszra, amelyben rámutatott, hogy a vonatkozó jogszabály szerint a határozat jogerőre emelkedését követően felügyeleti jogkörben jóhiszeműen szerzett és gyakorolt jogot sértő intézkedést nem tehet.

A vizsgálat megállapításai:
Az útépítési engedélyezési eljárás megfelelt a jogszabályoknak. Az engedélyező hatóság határozatából minden olyan érdekeltnek küldött, akit a jogszabály felsorolt. 
Helyesen járt el a Fővárosi Közlekedési Felügyelet, amikor a panaszosok beadványát felügyeleti intézkedés iránti kérelemnek tekintette, s tájékoztatta a beadvány benyújtóit az útügyi hatóság által alkalmazott jogszabályokról, valamint, hogy felügyeleti intézkedés keretében az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló - többször módosított - 1957. évi IV. törvény 71. § (2) bekezdésében a határozat nem változtatható meg és nem semmisíthető meg, ha az jóhiszeműen szerzett és gyakorolt jogokat sértene.
Az ügyben azonban alkotmányos visszásság keletkezett azzal, hogy a tervezett út mentén lévő lakóházak tulajdonosai csak a jogerős építési engedély alapján megkezdett építkezést tapasztalván értesülhettek az út nyomvonaláról.
Az alkotmányos visszásságot azonban nem az eljáró hatóságok, hanem az eljárásuk alapját képező jogszabályok, nevezetesen a közúti közlekedésről szóló 1988. évi I. törvény, valamint a 8/1970 (XI. 13.) KPM-ÉVM együttes rendelet okozták.
A közúti közlekedésről szóló 1988. évi I. törvény 29. §-a értelmében 
(1) Utat kijelölni, építeni, korszerűsíteni (a továbbiakban együtt: építeni), a forgalom részére átadni, megszüntetni, elbontani csak a közlekedési hatóság engedélye alapján szabad. Aki engedély nélkül vagy az engedélyben foglaltaktól eltérően utat épít, bírság fizetésére kötelezhető. Ez a rendelkezés nem vonatkozik a járda korszerűsítésére és a zárt területen belüli magánútra.
(2) Közforgalom elől elzárt magánutat a közforgalom számára megnyitni, illetőleg közforgalom elől el nem zárt magánutat a közforgalom elől elzárni csak a magánút kezelőjének kérelmére, a közlekedési hatóság engedélyével szabad.
(3) Ha az út megszüntetését engedélyezték – és más célra nem hasznosítható –, az út kezelőjének azt el kell bontania.
(4) A helyi (kivéve a fővárosi önkormányzat tulajdonában levő) közutak részét képező járdák és gyalogutak építésének, korszerűsítésének és megszüntetésének (elbontásának) engedélyezése a települési – a fővárosban a kerületi – önkormányzat jegyzőjének hatáskörébe tartozik.
(5) A fővárosi kerületi önkormányzatok tulajdonában levő közutak építésének, korszerűsítésének, forgalomba helyezésének és megszüntetésének (elbontásának) engedélyezése a fővárosi önkormányzat főjegyzőjének hatáskörébe tartozik.
(6) A fővárosi önkormányzat tulajdonában levő közutak építésének, korszerűsítésének, forgalomba helyezésének és megszüntetésének (elbontásának) engedélyezése a Fővárosi Közlekedési Felügyelet hatáskörébe tartozik.
(7) Ha a közút építésével, korszerűsítésével a járda építése, korszerűsítése összefügg, ez utóbbi engedélyezését a helyi közút építésének, korszerűsítésének engedélyezésére hatáskörrel rendelkező közlekedési hatóság végzi.

Az utak építésének és a forgalom részére való átadásának hatósági engedélyezéséről szóló 8/1970 (XI. 13.) KPM-ÉVM együttes rendelet 8. § (1) előírása szerint helyszíni bejárást kell tartani, ha a létesítmény építése nem kizárólag közterületen vagy a sajáthasználatú út építése nem kizárólag az építtető kezelésében (tulajdonában, használatában) álló területen történik.
A hivatkozott jogszabályhely (2) bekezdése értelmében az engedélyező hatóság más esetben is tarthat helyszíni bejárást, ha a kérelem elbírálásához a helyi viszonyok ismerete szükséges.
A jogszabály 21. §-át, amely a határozatok  közléséről szólt, a 94/1991 (VII. 23.) Kormányrendelet 6. § (2) bekezdése hatályon kívül helyezte. A hatályon kívül helyezett rendelkezés szerint a szabályozás biztosította a jogorvoslati jogot a  tervezett út mentén lévő ingatlanok tulajdonosai részére, így részt vehettek ügyfélként az eljárásban.
Tekintettel arra, hogy a hatályos jogszabály nem írja elő az engedélyező hatóság részére, hogy az épülő út mentén fekvő lakóházak tulajdonosait az eljárásba bevonja, sérül az Alkotmány 57. § (5) bekezdésében foglalt azon jogelv, miszerint a  Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti. Az Alkotmány a Magyar Köztársaság alaptörvénye, így az alkotmányos jogszabályok a társadalom valamennyi szervezetére, minden állami szervre és állampolgárra egyaránt kötelezőek. [77. § (1) - (2) bek.]

Figyelemmel arra, hogy hivatalomba több hasonló panasz érkezett, átfogó vizsgálatot tartok, melynek eredményeképpen külön jelentésben kérem fel a közlekedési, hírközlési és vízügyi minisztert a hatályos jogszabály okozta alkotmányos visszásság megszűntetésére.
Tájékoztatom panaszosokat, hogy az esetleges jogszabálymódosítás - figyelemmel arra, hogy a jogszabályok nem visszamenő hatályúak - ügyükre nem lesz alkalmazható.

Tájékoztatom egyidejűleg a Levegő Munkacsoportot és  Lné utján a Föveny Akció Csoportot, hogy az általuk hivatkozott, a Környezetvédelemről szóló 1995. évi LIII. törvény 97-99. §-ai csak a környezetvédelmi hatósági eljárásban, valamint a környezetvédelem miatt indított kártérítési perben jogosítja fel a szervezeteket a lakosság képviseletére, illetőleg ad bizonyos kérdésekben részükre - amennyiben erre irányuló igényüket bejelentik - véleményezési jogot.

Tájékoztatom panaszost, hogy ingatlanaik esetleges értékcsökkenése miatt a polgári jog szabályai szerint bíróság előtt érvényesíthetik igényüket.

Budapest, 1998.

Gönczöl Katalin