OBH 6662/1997.
az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének
jelentése
Előadó: dr. Garamvári Miklós

A vizsgálat megindítása

A Panaszos azért fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, mert sérelmezte, hogy az Adó- és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal  Pest Megyei Igazgatósága (a továbbiakban: Megyei Igazgatóság) nem a kellő körültekintéssel járt el adóigazolványának kiállítása során.

Az ügyben a vizsgálatot 1997. október 17-én megindítottam.

A vizsgálat megindításával egyidejűleg megkerestem a Megyei Igazgatóság vezetőjét, tekintettel arra, hogy a beadványban leírtak alkotmányos jogokkal összefüggő visszásság fennállására engedtek következtetni.

A vizsgálat megállapításai

Panaszos állítása szerint 1996. decemberében adott be kérelmet adóigazolványának kiállítása érdekében. A Megyei Igazgatóság hiánypótlásra történő felhívása alapján 1997. februárjában küldte meg személyes iratai fénymásolatát. Ezt követően tájékoztatást kapott arról, hogy az adategyeztetés folyamatban van.

A Panaszos a tájékoztatással egyidejűleg ideiglenes adóigazolványt kapott (8318456246) hatvan napig tartó érvényességgel. A lejáratot követően, állandó igazolványa kiállításának várható időpontja  iránti érdeklődésére azt a felvilágosítást kapta, hogy a kiállításra az adóhatóságnak nincs lehetősége, mert a személyi adat-és lakcímnyilvántartó adatbázisában nem szerepel a Panaszos leánykori nevének második utóneve és az adóhatóságnak nincs lehetősége a korrekcióra.

Az adózás rendjéről szóló, 1990. évi XCI. törvény 12. §-ának (3) bekezdése szerint az állami adóhatóság az adóazonosító jelről első ízben 60 napra érvényes ideiglenes adóigazolványt állít ki, ha a magánszemély által bejelentett és a személyi adat- és lakcímnyilvántartás szervétől igényelt adatok között eltérés van.

Az állami adóhatóság a (3) bekezdésben meghatározott esetben – az adateltérés okának tisztázása érdekében – a magánszemélyt a bejelentett adatok igazolására szólítja fel. Ha a magánszemély által igazolt és az állami adóhatóság nyilvántartásában javított adatok nem egyeznek a személyi adat- és lakcímnyilvántartás adataival, az adóhatóság az adateltérés rendezése érdekében haladéktalanul megkeresi a magánszemély lakóhelye szerint illetékes települési önkormányzat jegyzőjét. Az állami adóhatóság az ideiglenes adóigazolvány érvényességét 60 nappal meghosszabbítja, ha az adateltérés annak érvényességi idején belül nem javítható.
Mindezekre tekintettel az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló, 1993. évi LIX. törvény (a továbbiakban: Obtv) 18. § ( 3 ) bekezdése és 24. §-a alapján felkértem a Megyei Igazgatóság vezetőjét, hogy vizsgáltassa meg, történt-e mulasztás a Panaszos beadványainak ügyintézésére vonatkozó szabályok megtartásában. Kértem továbbá, hogy az esetleges mulasztásért felelős személlyel szemben tegye meg a szükséges intézkedéseket.

A Megyei Igazgatóság vezetője által lefolytatott vizsgálat megállapította, hogy a Panaszos első ízben 1996. december 3-án fordult levélben a Megyei Igazgatósághoz, amelyben kérte az adóigazolvány kiállítását. 1996. december 10-én a Megyei Igazgatóság tájékoztatta a Panaszost a kiállításhoz szükséges adatokról és iratokról. A beérkezett dokumentumok alapján a Panaszos adatlapját 1997. január 28-án feldolgozták és továbbították a központi rendszer felé. Tekintettel arra, hogy a Panaszos által közölt adatok eltértek a Központi Nyilvántartó és Választási Hivatal (a továbbiakban: KÖNYV) adataitól, az adóigazolvány kiállítására nem kerülhetett sor.

Az adateltérés jellege - a leánykori név második utóneve, valamint a születési hely megjelölésének pontatlansága - megengedte, hogy az adóazonosító képzését követően ideiglenes adóigazolványt bocsássanak ki, amelyet 1997. február 17-én postáztak a Panaszos részére. Ezzel egyidejűleg tájékoztatást adtak, hogy amennyiben 60 napos határidőn belül nem sikerül a KÖNYV adatainak korrekciója, úgy személyesen kezdeményezze a Megyei Igazgatóságnál az ideiglenes igazolvány 60 napos meghosszabbítását. Erre a kapott tájékoztatás szerint nem került sor.

Ezt követően a Megyei Igazgatóság levélben kereste meg a Panaszos lakóhelye szerint illetékes település jegyzőjét, akinek megküldték a rendelkezésükre álló adatokat, a jegyzőhöz intézett felhívást 1997. április 26-án megismételték, mert az adateltérést nem korrigálták. Tekintettel arra, hogy a korrekcióra 1997. június 30-ig nem került sor, egyedi tételes felülvizsgálat során a Megyei Igazgatóság intézkedett az adóigazolvány kiállításáról, amelyet a Panaszosnak 1997. július 16-án postázott. Az adóigazolványon a KÖNYV-nél nyilvántartott adatok szerepelnek, így a születési hely megjelölésben eltérést mutat a Megyei Igazgatósághoz benyújtott adatlaphoz képest.

A Panaszos ezt a Megyei Igazgatósághoz intézett, 1997. július 22-én keltezett levelében észrevételezte. A Megyei Igazgatóság telefonon tájékoztatta a Panaszost a javítást kezdeményező intézkedéséről, amelyet a Panaszos - a Megyei Igazgatóságtól kapott tájékoztatás szerint - elfogadott.   

Az érintett alkotmányos jog

Az országgyűlési biztos eljárása során a következő alkotmányos jogot vizsgálta az üggyel kapcsolatban:

1. A Magyar Köztársaság Alkotmányának 2. § (1) bekezdése szerint a Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.

Az Obtv. 16. § (1) bekezdése szerint az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság illetve közszolgáltatást végző szerv eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
Az általam lefolytatott vizsgálat, a rendelkezésemre bocsátott iratok valamint a Megyei Igazgatóság vezetőjének tájékoztatása alapján megállapítottam, hogy az Obtv.-ben megjelölt, az országgyűlési biztos fellépését igénylő alkotmányos jogsértés nem bizonyítható.

A Megyei Igazgatóság a vonatkozó eljárási szabályokat betartotta, a benyújtott észrevételt kivizsgálta. Az országgyűlési biztosnak nincs módja és lehetősége bizonyítási eszközöket beszerezni, amennyiben azok a jelen esetben is szereplő szakkérdésekre vonatkoznak. Ennek megfelelően az ügyben tartalmilag azokra a bizonyítékokra kellett hagyatkoznia, amelyeket a felek benyújtottak. A formai és tartalmi vizsgálat így alkotmányos visszásság megállapítását nem tette lehetővé.

Budapest, 1997. 

										Dr. Polt Péter