OBH 6223/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa helyettesének jelentése
Előadó: dr.Déry Kinga

Az eljárás megindulása

	A panaszos sérelmezte a Miskolc Megyei Jogú Város Polgármesteri Hivatal Gyámügyi Csoportjának eljárását, mely téves tájékozatásával megfosztotta őt a hatóság által korábban hozott határozat elleni fellebbezés lehetőségétől.
Az ügyben az Alkotmány 2.§ (1) bekezdésében deklarált  jogorvoslathoz való jog, és az 57.§ (5) bekezdésében rögzített jogorvoslathoz való jog  sérelmének gyanúja miatt indult eljárás.
A vizsgálat során megkerestem a Miskolc Megyei Jogú Város Polgármesteri Hivatal Gyámügyi Csoportját, mely szerv a kért iratokat és információt maradéktalanul rendelkezésemre bocsátotta.

A megállapított tényállás

	A panaszos 1976. augusztus 8. napján született oligophrén gyermeke 1980. július 8. napja óta a Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei Önkormányzat Egészségügyi Gyermekotthonának gondozottja. A panaszos az időközben nagykorúvá vált gyermekének jövedelmét  1995. március hónaptól vette fel, mely után vagyonkezelői státuszánál fogva a gyámhatóság felé rendszeres számadási kötelezettséggel tartozott. A számadásban tételesen felsorolt bevételek és kiadások összevetése során a miskolci gyámhatóság 79.905.- Ft elszámolási maradványt állapított meg, melynek utólagos megfizetésére kötelezte a panaszost. A panaszos a számadási maradvány fennállását elismerve 20.000.- Ft-ot azonnal a gyámhatósági fenntartásos betétben helyezett el, a fennmaradó összegre pedig - jövedelmi viszonyaira és egészségi állapotára hivatkozva - részletfizetési kérelemmel élt. A miskolci gyámhatóság a panaszos kérését  1996. április 17. napján kelt határozatában teljesíthetőnek találta: megállapította, hogy az elszámolási maradványként jelentkező 59.905.- Ft-ot a panaszos havonta minimum 5.000.- Ft-os tételekben minden hónap 5. napjáig köteles megfizetni. A határozat felhívta a panaszos figyelmét nemteljesítés esetén a maradvány összegének letiltására, egyidejűleg pedig a kézhezvételtől számított 15 napon belüli fellebbezési lehetőségre. A panaszos a határozat ellen a megjelölt határidőn belül fellebbezéssel élt, melyet 1996. május 10. napján azért vont vissza, mert tartott attól - állítása szerint a gyámhatóság figyelmeztetésére - , hogy tiszte alól a fellebbezés benyújtása esetén felmentik.

Az ügy jogszabályi háttere

12/1987.(VI.29.) MM rendelet a gyámhatóságokról, egyes gyámhatósági feladatokról és a gyámhatósági eljárásról

68. § (1) Az elôzô évrôl szóló rendszeres számadást (a továbbiakban: rendszeres számadás) minden év február hó 15. napjáig kell a gyámhatósághoz benyújtani. A rendszeres számadásban a bevételeket és a kiadásokat külön-külön tételesen fel kell sorolni, csatolva - a számadásban feltüntetett tételek sorrendje szerint - a bevételeket és a kiadásokat igazoló iratokat.

71. § (1) A számadás elbírálása során a gyámhatóság
a) a benyújtott iratok alapján megvizsgálja a számadás helyességét, elbírálja a kiadások szükségességét, értékeli a gazdálkodás során tanúsított gondosságot,
b) indokolt esetben beszerzi a korlátozottan cselekvôképes személy és - ha nem ô a vagyon kezelôje - a törvényes képviselô, illetôleg a hozzátartozóknak a számadásra vonatkozó észrevételeit. Az észrevételeket a gyámhatóság felhívásától számított tizenöt napon belül lehet megtenni.
(2) Ha a számadás helyes, a gyámhatóság elfogadja és végszámadás esetén a számadásra kötelezettet a vagyonkezelés alól felmenti.
(3) Ha a számadás alapján a gyámhatóság hiányt vagy az indokolatlan kiadás, illetve nem megfelelô gazdálkodás eredményeképpen kárt állapít meg, a számadásra kötelezett személyt felhívja, hogy az okozott kár összegét nyolc napon belül fizesse be a betétbe. Ha a számadásra köteles az összeget vagy annak egy részét vitatja, a gyámhatóság a követelés érvényesítése iránt pert indít.
72. § (1) Ha a számadásra kötelezett a kötelezettségének nem vagy nem megfelelôen tesz eleget, a gyámhatóság a számadási kötelezettség megállapítása iránt pert indít (Pp. 123. §). A kereset benyújtásával egyidejűleg a szülôtôl a törvényes képviseleti jogot a vagyoni ügyekre megvonja [Csjt. 87. § (2) bek.], illetôleg a gyámot, a gondnokot tisztségébôl elmozdítja [Csjt. 108. § (1) bek.].
(2) A Csjt. 110. §-ának (1) bekezdését kell alkalmazni abban az esetben is, ha a szülô és a gyermek között a számadással kapcsolatosan vita keletkezett.

1952. évi IV. törvény a házasságról, a családról és a gyámságról

87. § (2) A gyámhatóság egyes vagyoni ügyekre vagy az ügyeknek meghatározott csoportjára nézve a szülőtől a törvényes képviselet jogát megvonhatja, ha attól lehet tartani, hogy a szülő a képviseletet nem a gyermek érdekeinek megfelelően gyakorolná.

108. § (1) Ha a gyám jogaival súlyosan visszaél, kötelességeit nagymértékben elhanyagolja, vagy oly súlyos cselekményt követ el, amely miatt a gyámságra méltatlanná válik, a gyámhatóság a gyámot tisztségétől elmozdítja.

1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárás általános szabályairól

2. § (1) A közigazgatási szervek eljárásukban következetesen érvényre juttatják a törvényességet, demokratizmust és humanizmust.

44. § (1) Ha a határozat kötelezést tartalmaz, a teljesítésre határidôt vagy határnapot kell megállapítani.
(2) A határozatban részletekben történô teljesítést is meg lehet állapítani.

Az érintett alkotmányos jog

1949. évi XX. törvény a MAGYAR KÖZTÁRSASÁG ALKOTMÁNYÁ-ról

2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.

57.§ (5) A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti. A jogorvoslati jogot - a jogviták ésszerű idôn belüli elbírálásának érdekében, azzal arányosan - a jelen lévô országgyűlési képviselôk kétharmadának szavazatával elfogadott törvény korlátozhatja.

A vizsgálat megállapításai

      A vizsgálat alapvetően két kérdés megválaszolására irányult. Egyrészt annak megítélésére, hogy a panaszos számára kedvező döntés panaszos általi megfellebbezése a hagyományos értelemben jogorvoslati lehetőségként értékelendő-e, másrészt pedig annak megállapítására, hogy a gyámhatóságnak a fellebbezés visszavonását célzó, félrevezető tájékoztatása a panaszos jogorvoslati jogát  sértette-e.
	1. Azáltal, hogy a Miskolc Megyei Jogú Város Polgármesteri Hivatalának Gyámügyi Csoportja az 1996. április 17. napján hozott, részletfizetést engedélyező határozatában fellebbezési lehetőséget biztosított a döntés ellen: jogorvoslati lehetőséget biztosított az ügyfél részére. A határozatban foglalt lehetőség kihasználása ezután az ügyfél döntésére volt  bízva. A részletfizetési kedvezményről szóló határozatban foglalt jogorvoslattal való élés a kedvezményezett ügyfél részéről kétségtelenül meglepő, de nem jogszerűtlen lépés. Megállapítom tehát, hogy a panaszos számára kedvező döntés panaszos általi megfellebbezése jogorvoslat igénybevételeként értékelhető.  
	2. A közigazgatási ügyekben a fellebbezés az első fokú érdemi határozat elleni jog- vagy érdeksérelem bejelentésének lehetősége. Tárgya lehet a konkrét közigazgatási határozat (akárcsak jelen esetben), illetve a közigazgatási szerv törvény sértő hallgatása is (amikor a hatóság nem hozza meg a törvényben előírt határidőre a döntését). A fellebbezés a törvényben nincs meghatározott okhoz, indokhoz kötve. A fellebbezés indokolása sem kötelező, elegendő a tényközlés is, jelesül hogy a fellebbező tudatja a hatósággal, magára nézve sérelmesnek tartja a határozatot. A jogorvoslat előterjesztésének jogalapja korlátlan, mely azt jelenti, hogy a fellebbező ügyfél fellebbezésének indokait nem köteles megjelölni.
	Az ügyfél jogorvoslati kérelmével az általa sérelmesnek tartott döntés felülvizsgálatát kérheti a felettes szervtől. A fellebbezéshez való jog alanyi jog: a fellebbezőnek azt a jogosultságát jelenti, melynek alapján igényelheti, hogy az általa megtámadott döntést felettes fórum bírálja el. A felettes szerv azonban nincs kötve sem a fellebbező kérelméhez, sem pedig az alsóbb fokon hozott határozathoz. Ennélfogva a felsőbb fokon eljáró szerv az első fokon hozott döntést minden irányban megváltoztathatja, vagyis az ügyfél számára akár szigorúbb, akár kedvezőbb döntést is hozhat. A felettes szerv a fellebbezési eljárás során nem utolsó sorban az államigazgatási eljárásnak nemcsak a törvényességét, hanem hasznosságát, szükségességét és hatékonyságát is vizsgálja: tehát az eljárást teljes egészében felülvizsgálja, nem csak a külön fellebbezésben megtámadott részében. 
           A vizsgálat tárgyául szolgáló esetben a szülő az előző évről szóló rendszeres számadást a gyámhatósághoz benyújtotta. A Miskolc Megyei Jogú Város Polgármesteri Hivatalának Gyámügyi Csoportja a  - határozat idején hatályos - 12/1987.(VI.29.) MM rendelet 71.§ (2) bekezdése alapján a benyújtott számadást elfogadta. A számadást elfogadó határozatban azonban a polgármesteri hivatal a panaszosnak - méltányosságot gyakorolva -  az államigazgatási eljárásról szóló 1957. évi IV. törvény 44.§ (2) bekezdése alapján részletfizetést engedélyezett, és a határozat részeként fellebbezési jogot is biztosított. A fellebbezési jogával élő panaszos ezt követően - állítása szerint - fellebbezését a polgármesteri hivatal azon tájékoztatására vonta vissza, hogy amennyiben fellebbezéssel él gondnoki tisztségéből a gyámhatóság elmozdítja. Tekintettel arra, hogy bizonyíthatatlan lett volna a gyámhivatal a fellebbezésről adott tájékoztatásának tartalma nem tartottam célszerűnek az erre irányuló gyámhivatali megkeresést.
           A vizsgálat során beszerzett iratokból kitűnt, hogy a gyámhatóság a gyámhatóságokról, egyes gyámhatósági feladatokról és a gyámhatósági eljárásról szóló - a határozat idején hatályos - 12/1987. MM rendelet  71.§ (2) bekezdése alapján - a gondnok számadását elfogadta. Nem állt fenn tehát az idézett rendelet 72.§ (1) bekezdésében foglaltak azon lehetősége, mely szerint "ha a számadásra kötelezett a kötelezettségének nem vagy nem megfelelően tesz eleget a gyámhatóság (...) a szülőtől a törvényes képviseletei jogot a vagyoni ügyekre megvonja (...), illetőleg a gyámot, a gondnokot tisztségéből elmozdítja." A házasságról, a családról és a gyámságról szóló 1952. évi IV. törvény 87.§ (2) bekezdése egyébiránt külön is aláhúzza, hogy a törvényes képviseleti jogoknak a gyámhatósági elvonása csakis vagyoni ügyekre vonatkozhat, a kiskorú személyével kapcsolatos ügyekkel összefüggésben a gyámhatóságnak ilyen hatásköre nincs. Ahhoz pedig, hogy a gyámhatóság a gyámot vagy gondnokot tisztségéből elmozdítsa a gyámnak/gondnoknak gyámi/gondnoki jogaival kapcsolatban olyan súlyos visszaélést kell elkövetnie vagy olyan hanyag magatartást kell tanúsítania, mely a gyámságra/gondnokságra őt alkalmatlanná tenné. Esetünkben azonban nincs erről szó. A gondnok a rendszeres számadását időben benyújtotta, a gyámhatóság azt elfogadta és részletfizetési kedvezményt biztosított. Mint fent említettem meglepő, de nem jogszerűtlen az említett határozat elleni fellebbezés. Annál inkább az lehetne a gyámhatóság esetleges félretájékoztatása és a panaszos fellebbezésének figyelmen kívül hagyása.
	Figyelemmel az ártatlanság vélelmére és a téves tájékoztatás bizonyíthatatlanságára vizsgálatom eredményeképpen a sérelmezett kérdésben a Miskolc Megyei Jogú Város Polgármesteri Hivatalának Gyámügyi Csoportja eljárása kapcsán alkotmányos jogokkal kapcsolatban okozott visszásságot nem állapítottam meg.

Budapest, 1999. október 12.

Dr.Polt Péter