OBH 6197/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr. Zséger Barbara

Az eljárás megindulása

A panaszos a beadványában sérelmezte, hogy 19 éves, halmozottan fogyatékos gyermeke közlekedési támogatásként a kiemelt összeg helyett csupán 7000 forintot kapott.

Megállapított tényállás

A panaszos egyedül neveli halmozottan fogyatékos gyermekét. Közlekedésüket a gyermek állapota miatt kizárólag gépkocsival tudják megoldani, ezért minden évben igénybe veszik a súlyos mozgáskorlátozott személyek közlekedési támogatását. A panaszos gyermeke rendszeresen a XV. kerületi Fejlesztő Napközi Otthonba jár, ennek ellenére a kiemelt összeg helyett csak 7000 forint közlekedési támogatást kapott. 

A határozat ellen a panaszos fellebbezett, melyet Budapest Főváros Közigazgatási Hivatala arra hivatkozva utasított el, hogy a gyermek nem áll tanulói, illetve munkaviszonyban. A Fejlesztő Napközi Otthon nem a közoktatás körébe tartozó ellátási forma, így az intézmény látogatása nem minősül tanulói jogviszonynak, mely megalapozná a kiemelt összegű támogatást. 

Alkalmazott jogszabályok

1993. évi LXXIX. törvény a közoktatásról

"6. § (1) A Magyar Köztársaságban - az e törvényben meghatározottak szerint - minden gyermek tanköteles. A tankötelezettséget az általános műveltséget megalapozó, alapműveltségi vizsgára felkészítő ismeretek elsajátításával kell teljesíteni.
(3) A tankötelezettség annak a tanévnek a végéig tart, amelyben a tanuló a tizenhatodik életévét betölti. A testi, érzékszervi, értelmi, beszéd-, továbbá más fogyatékos tanuló tankötelezettsége meghosszabbítható legfeljebb annak a tanévnek a végéig, amelyben a tizennyolcadik életévét betölti."

"20. § (1) A közoktatás nevelő, valamint nevelő és oktató intézményei:
a) óvoda;
b) általános iskola;
c) szakmunkásképző iskola, szakiskola (a továbbiakban együtt: szakiskola);
d) gimnázium, szakközépiskola (a továbbiakban együtt: középiskola);
e) alapfokú művészetoktatási intézmény [a továbbiakban b)-e) pont alattiak együtt: iskola];
f) gyógypedagógiai nevelési-oktatási intézmény;
g) diákotthon és kollégium [a továbbiakban: kollégium; az a)-g) pont alattiak együtt: nevelési-oktatási intézmény].
(2) Gyógypedagógiai nevelési-oktatási intézmény: a fogyatékosság típusának megfelelően létrehozott óvoda, általános iskola, középiskola, speciális szakiskola, készségfejlesztő speciális szakiskola, kollégium."

1993. évi III. törvénya szociális igazgatásról és szociális ellátásokról

"75. § (1) A nappali ellátást nyújtó intézmények elsősorban a saját otthonukban élők részére biztosítanak lehetőséget a napközbeni tartózkodásra, étkezésre, társas kapcsolatokra, valamint az alapvető higiéniai szükségletek kielégítésére.
(2) Nappali ellátást nyújtó intézmény különösen az idősek klubja, a fogyatékosok nappali intézménye, a nappali melegedő, a szenvedélybetegek nappali intézménye."

"77. § (1) A fogyatékosok nappali intézménye a harmadik életévüket betöltött, önkiszolgálásra részben képes fogyatékosok napközbeni gondozására, foglalkoztatására és nevelésére szolgáló, a közoktatás körébe nem tartozó ellátási forma."

164/1995. (XII. 27.) Korm. rendelet a súlyos mozgáskorlátozott személyek közlekedési kedvezményeiről

"6. § (1) A közlekedési támogatás a súlyos mozgáskorlátozott személy közlekedési többletköltségeinek részleges támogatása.
(2) A közlekedési támogatás összege (3) és (4) bekezdésekben meghatározott szorzószám és a közlekedési támogatás alapösszegének (a továbbiakban: alapösszeg) a szorzata. Az alapösszeg mértéke: 7000 forint/év.
(3) A szorzószámok mértéke:
a) ha a súlyos mozgáskorlátozott személy 1-62 éves korú, és
aa) tanulói jogviszonyban vagy munkaviszonyban áll: 3,5,
ab) ha az aa) pontban foglalt feltételek egyikének sem felel meg: 1;
b) ha a súlyos mozgáskorlátozott személy a 62. életévét betöltötte: 1."

Érintett alkotmányos jogok

Alkotmány 70/A. § (3) A Magyar Köztársaság a jogegyenlőség megvalósulását az esélyegyenlőtlenségek kiküszöbölését célzó intézkedésekkel is segíti.

Alkotmány 70/E. § (1) A Magyar Köztársaság állampolgárainak joguk van a szociális biztonsághoz; öregség, betegség, rokkantság, özvegység, árvaság és önhibájukon kívül bekövetkezett munkanélküliség esetén a megélhetésükhöz szükséges ellátásra jogosultak.
(2) A Magyar Köztársaság az ellátáshoz való jogot a társadalombiztosítás útján és a szociális intézmények rendszerével valósítja meg.

A vizsgálat megállapításai

A közoktatásról szóló törvény a közoktatás körébe tartozó nevelő, valamint nevelő és oktató intézmények közé sorolja a gyógypedagógiai nevelési-oktatási intézményt, mely a fogyatékosság típusának megfelelően létrehozott óvoda, általános iskola, középiskola, speciális szakiskola, készségfejlesztő speciális szakiskola, vagy kollégium lehet. Ezzel szemben - a szociális igazgatásról és szociális ellátásokról szóló törvény szerint - a fogyatékosok nappali intézménye a harmadik életévüket betöltött, önkiszolgálásra részben képes fogyatékosok napközbeni gondozására, foglalkoztatására és nevelésére szolgáló, a közoktatás körébe nem tartozó ellátási forma. Az a fogyatékos gyermek, aki gyógypedagógiai nevelésre, oktatásra alkalmas és felvétele, elhelyezése a korának, állapotának megfelelő nevelési, oktatási intézményben biztosítható nem gondozható fogyatékosok nappali intézményében.

A súlyos mozgáskorlátozott személyek közlekedési kedvezményeiről szóló rendelet a kiemelt összegű közlekedési támogatást azoknak a személyeknek biztosítja, akik tanulói jogviszonyban vagy munkaviszonyban állnak. A fent említett jogszabályok alapján egyértelműen megállapítható, hogy a fejlesztő napközi otthon nem minősül közoktatási intézménynek, annak rendszeres látogatása nem teremt tanulói jogviszonyt. 

Az Alkotmány 70/A. § (3) bekezdése szerint a Magyar Köztársaság a jogegyenlőség megvalósulását az esélyegyenlőtlenségek kiküszöbölését célzó intézkedésekkel is segíti. Az esélyegyenlőség elve általános állami célkitűzés, az államot a jogegyenlőség megvalósulását célzó, az esélyegyenlőtlenségek kiküszöbölését lehetővé tevő intézkedések bevezetésére kötelezettség terheli. A  súlyos mozgáskorlátozott személyek közlekedési kedvezményeiről szóló rendelet megalkotásának célja az egészségi állapotuknál fogva hátrányosabb helyzetben lévő személyek számára mindennapos közlekedési problémáikkal kapcsolatban kedvezőbb feltételeket teremtése és ezáltal esélyegyenlőségük biztosítása. Az esélyegyenlőséget biztosító intézkedések tartalmát a hatáskörrel rendelkező állami szervek állapítják meg.

Az Alkotmány állami kötelességé teszi a szociális gondoskodás megszervezését is. Az Alkotmánybíróság  26/1993. (IV. 29.) AB határozata szerint: "Az Alkotmány hivatkozott 70/E. § (1) bekezdése szerint a szociális biztonsághoz való jognak – magában az Alkotmányban kiemelt – tartalmi eleme, alkotmányos követelménye, öregség, betegség stb. esetére a megélhetéshez szükséges ellátáshoz való jogosultság biztosítása és garantálása. Ezt az ellátáshoz való jogot az állam a társadalombiztosítás és a szociális intézményrendszerek útján valósítja meg... Az Alkotmány 70/E. § (2) bekezdésének idézett rendelkezéséből tehát csak az következik, hogy az állam a polgárok megélhetéshez szükséges ellátáshoz való jogaik realizálása érdekében társadalombiztosítási és szociális intézményi rendszert köteles létrehozni, fenntartani és működtetni. Az Alkotmány azonban e rendszerek működésére vonatkozó alapvető elveket és szempontokat már nem határozza meg....." Az állam az Alkotmány 70/E. §-ban megfogalmazott kötelezettségének tehát eleget tesz, ha a szociális ellátás biztosítására megszervezi és működteti a társadalombiztosítás és a szociális támogatások rendszerét. Ezen belül a jogalkotó maga határozhatja meg, hogy milyen eszközökkel éri el társadalompolitikai céljait. Az ellátások, ezen belül a közlekedési támogatás mértékének és az előnyben részesítés szempontjainak megállapítása a jogalkotók feladata, hiszen az Alkotmány az e rendszerek működésére vonatkozó alapvető elveket és szempontokat nem határozza meg. 

A jogalkotó eleget tett a fent említett alkotmányos kötelezettségeinek, megszervezte a súlyos mozgáskorlátozottak közlekedését segítő ellátási formákat. Nem okoz alkotmányos joggal kapcsolatos visszásságot az a körülmény, hogy jogszabály megalkotója a súlyos mozgáskorlátozott személyek egy csoportját - tanulói és munkaviszony alapján - előnyben részesítette. 

Budapest, 1999. március 1.

Dr. Polt Péter