OBH 6191/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr. Ágoston Zsuzsa

Az eljárás megindulása és az ügy előzményei

Panaszos a Magyar Televizió "Álompolgár" című műsorának szerkesztősége útján juttatta el panaszát az állampolgári jogok országgyűlési biztosához. Sérelmezi, hogy a  gyámhatóság  kiskorú gyermekét beleegyezése nélkül intézetbe utalta és ezt követően kérelmei ellenére nem szüntették meg az intézeti nevelést, aminek eredményeként két év alatt - az intézetben nevelkedés időtartama alatt - gyermeke súlyos magatartási problémás kamasszá vált.
A kiskorút 1995 szeptember 14 -én a gyáli gyámhatóság utalta ideiglenes hatállyal intézetbe, majd az iratokat megküldte az illetékes - Bp. XIX. ker. gyámhatóságának, mely 1995 november 20 -án kelt határozatával intézeti nevelésbe vételét rendelte el.
Panaszos a gyermek intézetbe utalásával nem értett egyet, a döntés ellen fellebbezéssel élt, majd az intézeti nevelés megszüntetését kérte. Eljárását - a szülők között  folyamatban levő gyermekelhelyezési perre való tekintettel - a gyámhatóság felfüggesztette és a gyermek azóta is intézetben nevelkedik. 

Az ügy jogszabályi háttere

1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárás általános szabályairól

7. § (1) A közigazgatási szerv a hatáskörét és az illetékességét az eljárás minden szakaszában hivatalból köteles vizsgálni. Ha azt állapítja meg, hogy az ügyben nincs hatásköre, vagy nem illetékes, az ügyet haladéktalanul átteszi a hatáskörrel rendelkező illetékes közigazgatási szervhez, és erről az ügyfelet egyidejűleg értesíti.

15. § (1) Az érdemi határozatot a kérelem előterjesztésétől, illetőleg az eljárás hivatalból történt megindításától számított harminc napon belül kell meghozni. Ennél rövidebb határidőt bármely jogszabály, hosszabbat pedig csak törvény, törvényerejű rendelet vagy kormányrendelet állapíthat meg.
16. § (1) A közigazgatási szervhez államigazgatási ügyben kérelmet szóban vagy írásban lehet benyújtani.
(3) A kérelmet tartalma szerint kell elbírálni. A kérelem elintézését nem lehet megtagadni azért, mert elnevezése nem egyezik a tartalmával.

37. § (1) Ha az ügy érdemi eldöntése olyan kérdés előzetes elbírálásától függ, amelyben az eljárás más szerv hatáskörébe tartozik, a közigazgatási szerv az eljárást felfüggeszti.

62. § (1) Az ügyfél az ügy érdemében hozott első fokú határozat ellen fellebbezhet. A fellebbezés joga megilleti azt is, akire a határozat rendelkezést tartalmaz.
65. § (1) A fellebbezést annál a közigazgatási szervnél kell előterjeszteni, amely a megtámadott határozatot hozta. A fellebbezésben új tények és bizonyítékok is felhozhatók.
(2) A fellebbezést az ügy összes iratával a fellebbezési határidő leteltétől számított nyolc napon belül fel kell terjeszteni a felettes szervhez, kivéve ha a közigazgatási szerv a megtámadott határozatot visszavonja, illetőleg a fellebbezésnek megfelelően módosítja, kijavítja vagy kiegészíti.
.
1952. évi IV. törvény a házasságról, a családról és a gyámságról

Csjt. 77. § (1) A szülők saját háztartásukban kötelesek gondoskodni a kiskorú gyermekük állandó lakásáról. A gyermek állandó lakásának – ha jogerős ítélet vagy gyámhatósági határozat másként nem rendelkezik – a szülők állandó lakását kell tekinteni, akkor is, ha a gyermek ideiglenesen máshol tartózkodik.
Csjt. 92/A. § (1) Ha a kiskorú testi, értelmi és erkölcsi fejlődése bármilyen okból nincs megfelelően biztosítva, a gyámhatóság – a kiskorú veszélyeztetettségének mértékétől függően – a következő intézkedéseket teheti:
d) azonnali intézkedést igénylő esetben a kiskorút – ideiglenes hatállyal – intézetbe utalja, illetőleg a gyermeket ideiglenesen a különélő másik szülőnél vagy alkalmas más személynél helyezi el, és indokolt esetben pert indít a szülő (szülők) ellen a szülői felügyelet megszüntetése, illetőleg a gyermek elhelyezése iránt;

12/1987. (VI. 29.) MM rendelet a gyámhatóságokról, egyes gyámhatósági feladatokról és a gyámhatósági eljárásról

3. § (1) Az eljárásra az a gyámhatóság illetékes, amelynek a területén a kiskorú szüleinek, gyámjának, az ügyei vitelében akadályozott, illetőleg a cselekvőképességet érintő gondnokság alatt álló személy gondnokának (a továbbiakban együtt: törvényes képviselő) állandó lakóhelye van (általános illetékesség).
5. § (7) Ha a kiskorút intézeti nevelésbe vették [Csjt. 92/A. § (1) bek. c) pont], a gyámhatóság illetékessége mindaddig fennáll, ameddig a kiskorú állandó lakóhelye nem változik. Ha a kiskorú állandó lakóhelye megváltozik, a gyámhatóság illetékességét a kiskorú állandó lakóhelye határozza meg.
44. § Ha a kiskorút nem az a gyámhatóság utalta ideiglenes hatállyal intézetbe, amelyik annak megszüntetésére hatáskörrel rendelkezik [2. § (2) bek. g) pont], a törvényes képviselőnek az ideiglenes hatályú intézetbe utalás megszüntetése iránti kérelmét haladéktalanul meg kell vizsgálni

51/1986. (XI. 26.) MT rendelet a kiskorúakról való állami gondoskodásról, valamint a szülő és a gyermek kapcsolattartásának szabályozásáról 
 
6. § (1) Ha a kiskorú testi, értelmi vagy erkölcsi fejlődését környezete veszélyezteti, s a védő- és óvóintézkedések nem vezettek eredményre, illetőleg azoktól eredmény nem várható, továbbá ha a gyermek nevelése – magatartása miatt – a családban nem biztosítható, a gyámhatóság a kiskorút intézeti nevelésbe veszi.
8. § (1) A gyámhatóság a szülő kérelmére, illetőleg hivatalból a kiskorú intézeti nevelését megszünteti, ha annak okai már nem állnak fenn.
10. § (1) A kiskorút a gyámhatóság [Csjt. 92/A. §-a (1) bekezdésének d) pontja], valamint a bíróság, a rendőrség, az ügyészség, a büntetés-végrehajtási intézet parancsnoksága, illetőleg a települési önkormányzat jegyzője a legközelebbi gyermek- és ifjúságvédő intézetbe ideiglenes hatállyal beutalja, ha a kiskorú súlyos veszélyeztetettsége miatt elhelyezése azonnali intézkedést igényel.
(2) Az ideiglenes hatállyal beutalt kiskorúnak a gyermek- és ifjúságvédő intézetbe viteléről a beutaló szerv gondoskodik, s erről egyidejűleg értesíti az illetékes gyámhatóságot.
(3) Az ideiglenes beutaló határozat azonnal végrehajtható.
11. § (1) Ha a gyámhatóság az ideiglenes hatályú beutalás alapján azt állapítja meg, hogy a szülői felügyelet megszüntetésének okai fennállnak, pert indít a szülő (szülők) ellen a felügyeleti jog megszüntetése iránt.
(2) Ha a szülői felügyeleti jog megszüntetése nem indokolt, de a kiskorú veszélyeztetettsége ezt szükségessé teszi, a gyámhatóság
a) a kiskorút intézeti nevelésbe veszi vagy
b) ideiglenesen a másik szülőnél, illetve más alkalmas személynél helyezi el.
(3) Ha az (1) és (2) bekezdésben meghatározott intézkedések nem szükségesek, a gyámhatóság az ideiglenes hatályú beutalást megszünteti.
 12. § (1) Ha a szülő veszélyeztető magatartása miatt azonnali intézkedés szükséges, és van a gyermek nevelésére alkalmas s azt vállaló másik szülő vagy más személy, a gyámhatóság a kiskorút nála ideiglenesen elhelyezi, és pert indít a szülő (szülők) ellen a kiskorú elhelyezése iránt. Ha a bíróság a gyámhatóság keresetét elutasítja, a gyámhatóság az ideiglenes elhelyezést megszünteti, és szükség esetén a kiskorú fejlődését az állami gondoskodás más eszközével biztosítja.
(2) A gyámhatóság a kiskorú ideiglenes elhelyezéséről az ideiglenes hatályú intézeti beutalás után is határozhat
(3) A gyámhatóság határozata azonnal végrehajtható.
13. § A gyámhatóság a kiskorú ideiglenes hatályú beutalását, illetőleg ideiglenes elhelyezését követően a 11–12. §-ban meghatározott intézkedéseket hatvan napon belül köteles megtenni.

Az érintett alkotmányos jog

1949. évi XX. törvény a Magyar Köztársaság Alkotmánya

2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.

57.§(5) A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti. A jogorvoslati jogot – a jogviták ésszerű időn belüli elbírálásának érdekében, azzal arányosan – a jelen lévő országgyűlési képviselők kétharmadának szavazatával elfogadott törvény korlátozhatja.

64. § A Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van arra, hogy egyedül vagy másokkal együttesen írásban kérelmet vagy panaszt terjesszen az illetékes állami szerv elé.

67. § (1) A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges.

A  tényállás és a vizsgálat megállapításai

Az 1981 december 20 -án született gyermeket 1988 tavaszától nevelte a panaszos. A kiskorú elhelyezésének ügyében több peres eljárás volt folyamatban, 1991 decemberben a Fővárosi Bíróság, az apánál történő elhelyezésről szóló első fokú ítéletet helybenhagyta. Ezt követően a kiskorú kapcsolattartási ügyében több alkalommal volt szükség gyámhatósági beavatkozásra, a szülők közötti viszony elmérgesedése miatt. Panaszos állandó lakhelye szerint illetékes  Bp. XIX. kerületi gyámhatóság eljárást folytatott a kapcsolattartás rendezése érdekében. Az eljárás során beszerzett pszichológiai szakvélemény szerint az anyával való "...találkozásokat az apa általában direkt módon nem akadályozza, de ugyanakkor nincs tekintettel a kisfiú érzelmi érdekeire ...méltányosnak gondoljuk az apa hatósági figyelmeztetését, hogy ezeket a rövid és alkalomszerű találkozásokat még indirekt módon se próbálja akadályozni, illetve megtorolni. Még egy körülmény figyelmet érdemel, éspedig az, hogy a gyermek tanulmányi eredménye romlik, feltehetően a szülői kontroll elmaradásának következtében. Az apa ezt a problémát iskolaváltoztatással kívánja megoldani, ami esetünkben valószínűleg nem hoz eredményt."
Ez a szakvélemény 1995 április 25 - én készült, a kapcsolattartás rendezése iránti eljárásban a gyámhatóság határozatot nem hozott.

1995 - ben panaszos házasságot kötött. A családban három gyermek nevelkedett. Budapesti lakásaikban elhelyezésüket nem tudták megoldani, ezért Gyálon építkezésbe kezdtek és a nyári hónapokban a három gyermeket  egy katonai sátorba az építési telekre költöztették. Így az építkezésben is segédkeztek és a telket is őrizték. A szülők alkalmanként meglátogatták a gyermekeiket, pénzt, élelmet vittek nekik, de életvitelszerűen budapesti lakásaikban éltek, csak a gyerekek laktak Gyálon.

1995 szeptember 13 -án a gyáli gyámhatóságot telefonon arról értesítették, hogy panaszos 14. életévében járó gyermeke ellátása nem megfelelő, a sátorból jár iskolába, nem tud tisztálkodni, nincs elegendő élelme. A bejelentés nyomán szeptember 14-én a gyámhatóság a helyszínen tájékozódott, majd hivatali helyiségében meghallgatta a kiskorút. A gyermek elmondta, hogy éjszakánként fázik, kevés az élelem melyet biztosít részére az apa. Aznap hagyott pénzt, de nem tudja mikor megy ismét. Szeretne édesanyjához kerülni, illetve -addig amíg ez elintéződik - intézetbe. Egyébként közel egy éve nem él közös háztartásban édesapjával, hanem az apa feleségének gyermekeivel.

A rendelkezésre álló adatok alapján a gyámhatóság a kiskorú érdekében azonnal elrendelte ideiglenes hatályú intézeti beutalását. Döntése jogszerű volt, ugyanis ebben a helyzetben, a gyermek kérésére tekintettel ez az intézkedés szükséges volt. Abban az esetben ha a gyermek nem kéri beutalását, akkor azt lehetett volna mérlegelni, hogy milyen mértékben veszélyeztetett és az illetékes gyámhatóságot  a szükséges intézkedések megtételére felkérni.

A gyámhatóság az ideiglenes hatályú beutalást elrendelő határozatban panaszost arról tájékoztatta, hogy a döntés ellen a Pest Megyei Közigazgatási Hivatalhoz  címzett fellebbezéssel élhet, melyet a helyi polgármesteri hivatalhoz nyújthat be.
Panaszos az ideiglenes hatályú beutalást elrendelő határozat ellen több fellebbezést is írt, egyet az állandó lakóhelye szerint illetékes - Budapest XIX. kerületi gyámhatóságnak címzett, egyet pedig a gyáli polgármesteri hivatalhoz nyújtott be, a Pest Megyei Közigazgatási Hivatalnak címezve. A gyáli polgármesteri hivatal az ügyben keletkezett iratokat, majd a  kapott fellebbezést is megküldte a XIX. kerületi gyámhatóságnak. Ezekre panaszos választ nem kapott.

A XIX. kerületi gyámhatóság az ideiglenes hatályú beutalással kapcsolatos iratok megérkezését követően pedagógiai véleményt, környezettanulmányokat szerzett be, meghallgatta a kiskorú szüleit, majd 1995 november 20 -án kelt határozatával intézeti nevelésbe vette a gyermeket. Az eljárás során a kiskorú szüleit arról tájékoztatta, hogy az ideiglenes hatályú intézeti beutalás 60 napig tartható fenn, ezalatt kell dönteni a gyermek további sorsáról.

A gyáli gyámhatóság határozata elleni fellebbezés a  másodfokú gyámhatósághoz nem jutott el. A XIX. kerületi gyámhatóság álláspontja szerint az ideiglenes elhelyezés nem érdemi döntés, ezért ellene fellebbezésnek helye nincs. Ez az álláspont nem mond ellent a jogszabályoknak, azonban abban az esetben, ha a döntést hozó szerv határozatában arról tájékoztatja az ügyfelet, hogy döntése ellen van fellebbezésnek helye, akkor azt  a felettes szervhez továbbítani kell.

A 12/1987. (VI. 29.) MM rendelet 44. § szerint :" Ha a kiskorút nem az a gyámhatóság utalta ideiglenes hatállyal intézetbe, amelyik annak megszüntetésére hatáskörrel rendelkezik [2. § (2) bek. g) pont], a törvényes képviselőnek az ideiglenes hatályú intézetbe utalás megszüntetése iránti kérelmét haladéktalanul meg kell vizsgálni."

Fentiek szerint a szülők kérelmei alapján a gyámhatóságnak nem 60 nap alatt, hanem haladéktalanul vizsgálni kellett volna az ideiglenes hatályú beutalás megszüntetése iránti kérelmeket. Panaszosnak a beutalás napján  írt, a XIX. kerületi gyámhatósághoz benyújtott kérelmét azonnal vizsgálni kellett volna. Panaszos ezt is fellebbezésnek címezte, ugyanakkor tartalma alapján nyilvánvalóan megszüntetés iránti kérelem. A panaszos beadványaiban arról nyilatkozik, hogy a hideg beállta után a gyermeket vagy budapesti lakásukban, vagy egy Gyálon élő rokonnál helyezte volna el. A gyámhatóság nem vizsgálta ezek lehetőségét, hanem újabb környezettanulmányt szerzett be Gyálról, ami nyilvánvalóan értelmetlen mert hiszen ott a gyerek sem akart élni és az apa sem akarta már késő ősszel odavinni.

Az 51/1986. (XI. 26.) MT rendelet 12. § szerint: " ha a szülő veszélyeztető magatartása miatt azonnali intézkedés szükséges, és van a gyermek nevelésére alkalmas s azt vállaló másik szülő vagy más személy, a gyámhatóság a kiskorút nála ideiglenesen elhelyezi, és pert indít a szülő (szülők) ellen a kiskorú elhelyezése iránt. Ha a bíróság a gyámhatóság keresetét elutasítja, a gyámhatóság az ideiglenes elhelyezést megszünteti, és szükség esetén a kiskorú fejlődését az állami gondoskodás más eszközével biztosítja.
A gyámhatóság a kiskorú ideiglenes elhelyezéséről az ideiglenes hatályú intézeti beutalás után is határozhat"

Fent hivatkozott jogszabály alapján - tekintettel arra, hogy azt az anya is és a gyermek is kérte - a gyámhatóságnak az intézeti nevelésbe vétel elkerülése érdekében az anyánál való elhelyezés lehetőségét kellett volna előnyben részesíteni. Az anya gyermeke intézeti nevelésbe vételéhez nem járult hozzá, lakhelyén készült környezettanulmány szerint körülményei alkalmasak voltak gyermeke nevelésére, a kiskorú édesanyjához szeretett volna költözni. Az anya ennek érdekében pert indított, oldalán akár beavatkozóként is perbe léphetett volna a gyámhatóság. Az iratok szerint a gyermeknek anyjával való kapcsolata ekkor  kiegyensúlyozott, a hétvégeket nála tölti, apjával találkozni nem akar.

A következő egy évben csak a gondozási díj megállapítása ügyében történt gyámhatósági  intézkedés. A kiskorút az intézeti nevelésbe vételt elrendelő határozat meghozatalát követően vidéki nevelőotthonba szállította a Gyermek és Ifjúságvédő Intézet. Az intézeti nevelésbe vételt elrendelő határozat ellen fellebbezéssel nem élt a panaszos, azonban az iratok között semmi sem utal arra, hogy korábbi fellebbezése sorsáról tájékoztatták volna. Ebben a helyzetben feltételezhette, hogy annak elbírálása még folyamatban van.

Egy évvel később, 1996 november 13 - án panaszos a XIX. kerületi gyámhatósághoz fordult, azzal, hogy Gyálon az építkezés befejeződött, csatolta a lakhatási engedélyt is és kérte a gyámhatósági döntések  "visszavonását". Kérelmében magát gyáli lakosnak tüntette fel, egyébként már 1996 április -ban postázott küldemény tértivevénye szerint Gyálra költözött. A későbbiekben derült ki, hogy panaszos 1995 november 15 - én panaszos állandó lakóhelyet létesített Gyálon. Ettől az időponttól a kiskorú ügyében a XIX. kerületi gyámhatóság illetékességgel nem rendelkezett. Az eljárás - mindezek ellenére - a mai napig ennél a hatóságnál van folyamatban. Illetékességét arra alapozza, hogy a gyermek állandó lakhelye nem változott (az apa, amikor lakhelyet változtatott, gyermekét nem jelentette át, így az új tulajdonosok lakásának állandó lakosa "maradt" a kiskorú ). Ez törvénysértő, a családjogi törvény rendelkezése szerint : "A gyermek állandó lakásának – ha jogerős ítélet vagy gyámhatósági határozat másként nem rendelkezik – a szülők állandó lakását kell tekinteni, akkor is, ha a gyermek ideiglenesen máshol tartózkodik." Egyébként az intézeti nevelést elrendelő határozatban maga a gyámhatóság is rendelkezik a gyermek lakhelyéről: " A kiskorú állandó lakhelyéül ... szülő mindenkori állandó lakhelyét állapítom meg. Kötelezem a szülőt, hogy állandó lakcímének megváltoztatásakor a kiskorú átjelentéséről gondoskodjon."

1996 november 25 -én a gyámhatóság meghallgatta a panaszost, aki ekkor elmondta, hogy az intézeti nevelés megszüntetését gyermeke általános iskolai tanulmányai befejezésének időpontjától kéri. 1997 január 16 -án  benyújtott kérelmében ismét kéri az intézeti nevelés megszüntetését, azaz intézeti elhelyezésre történő megváltoztatását. A kérelemre érdemi döntést nem hozott a gyámhatóság, hanem eljárását a szülők közötti gyermekelhelyezés megváltoztatása " ügyében hozott ítéletéig" felfüggesztette. Azon túl, hogy a gyámhatóság  az ügynek ebben a szakaszában is köteles az intézeti nevelés megszüntetésének lehetőségét vizsgálni, tudomása volt arról, hogy az ítélet, - melynek meghozataláig eljárását felfüggesztette - már közel két hónapja megszületett, csak jogerőre nem emelkedett mert panaszos ellene fellebbezést nyújtott be.

Panaszos  a későbbiekben fellebbezését visszavonta. Az 1996 december 12 -én kelt ítélet, mely a gyermeket az anya gondozásába helyezte 1997 augusztus 29 -én emelkedett jogerőre. Ettől az időponttól a gyermek lakhelyét az anyáéval megegyezően kell megállapítani, így további intézkedések megtételére az ő lakóhelye szerint illetékes - VIII. kerületi gyámhivatal - jogosult. 1997 november 20 - án kelt kérelmében az anya kérte az intézeti nevelés megszüntetését, kérelmére döntés még nem született, az eljárás a XIX. kerület gyámhivatalánál van folyamatban.
Ezen túlmenően megállapítottam, hogy a gyermek sorsát közvetlenül érintő intézkedéseken túl a panaszos gondozási díj tartozásának letiltását elrendelő 1997 március 11-én kelt határozat, törvénysértő, a döntés egy 1994 szeptember 1 - től hatályon kívül helyezett jogszabályon alapul. Ezt a határozatot a Budapest Főváros Közigazgatási Hivatala felülvizsgálta, ennek során a jogszabálysértést nem észlelte, a döntést helybenhagyta.

Mindezekből következően az eljárások során az alábbi jogszabálysértéseket követte el a  XIX. kerületi gyámhatóság:

Panaszosnak a Pest Megyei Közigazgatási Hivatalhoz címzett fellebbezését nem továbbította.
Az 1995 szeptember 14 -én kelt fellebbezésnek címzett, de tartalma alapján az ideiglenes hatályú intézetbe utalás iránti kérelmet nem vizsgálta soron kívül.

A kiskorúnak a különélő szülőnél történő elhelyezése lehetőségét nem vizsgálta, a gyermeket úgy vette intézeti nevelésbe, hogy az anyánál történő  elhelyezés megtagadását nem indokolta.

Nem állapította meg illetékességének hiányát, az apát a kiskorú állandó lakóhelyének rendezésére csak az intézeti nevelésbe vételt elrendelő határozatban figyelmeztette, a későbbiekben ennek végrehajtása érdekében semmit nem tett.

Eljárását olyan indokkal függesztette fel, mely akár évekre is elhalaszthatja az érdemi döntést, annak ellenére, hogy a jogszabály alapján a tényállást vizsgálnia kellett volna és a gyámhatóság hatáskörével élve ideiglenes elhelyezéssel  átmenetileg rendezni a kiskorú sorsát.

A szülő gondozási díj fizetési kötelezettségétnek elmulasztása miatt nem a megfelelő eljárást alkalmazta: közadók módjára történő behajtás kezdeményezése, valamint tartás elmulasztásának vétsége miatti feljelentés helyett, közvetlen végrehajtást rendelt el, amelyet 1994 -ben érvényben lévő jogszabályra alapozott

Eljárása során olyan döntéseket hozott, melyek elsősorban az ügy formális rendezését, egyben az érdemi döntés elhalasztását szolgálták, kevésbé a kiskorú érdekét. A gyermek úgy került intézetbe és töltött ott több mint két évet, hogy a gyámhatóság nem is kereste helyzetének más módon való rendezését.

Az Alkotmány 2. § (1) bekezdése kimondja, hogy  " A Magyar Köztársaság független demokratikus jogállam". A jogállamiság egyik tartalmi eleme a jogbiztonság. A jogbiztonság megköveteli a normák betartását és a jogintézmények kiszámíthatóságát. Ezért alapvetőek a jogbiztonság szempontjából az eljárási garanciák. A jogintézmények csak akkor működhetnek alkotmányosan, ha az intézmények az eljárási normákat betartják.

A vizsgálat megállapította, hogy a gyámhatóság alkotmányos visszásságot okozott azzal, hogy sorozatosan megsértette az eljárási és anyagi jogszabályokat. Ezzel összefüggésben további alkotmányos visszásság keletkezett, mivel súlyosan sérült a gyermek alkotmányos joga a legmagasabb szintű testi, értelmi és erkölcsi fejlődéshez azzal, hogy a gyámhatóság formális intézkedésekkel rendezte sorsát, nem törekedett arra, hogy családban való nevelkedését biztosítsa. Az anyánál történő elhelyezés, esetleg családgondozó, nevelési tanácsadó igénybevételével eredményesebb lehetett volna, mint az intézeti nevelés. Az apa által - gyermeke megfelelő elhelyezésének biztosítására vonatkozó - bejelentéseit sem vizsgálták, ugyanakkor azt sem, hogy  közte és gyermeke közötti megromlott viszony helyrehozására van - e lehetőség.

A gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról szóló 1997. évi XXXI. törvény már megfogalmazza a gyermeknek családjában való nevelkedéséhez való elsődleges jogát , de a korábban hatályos jogszabályok is ezt a tendenciát hangsúlyozták. Az intézeti nevelés elrendelésére akkor kerülhetett sor, ha a gyámhatóság intézkedései ellenére a gyermek családban való nevelése nem volt biztosítható. Végső megoldásként alkalmazhatta a gyámhatóság, a kiskorú intézeti nevelésbe vételekor hatályos jogszabály egyértelműen akként fogalmazott, hogy, ha : "van a gyermek nevelésére alkalmas s azt vállaló másik szülő vagy más személy, a gyámhatóság a kiskorút nála ideiglenesen elhelyezi".Ilyen módon alkotmányos visszásságot  okozott a hatóság az Alkotmány 67. § (1) és (2) bekezdései vonatkozásában.
A jogbiztonsághoz való alkotmányos jog sérülését okozta az is, hogy a kiskorú szüleinek több panasza, kérelme válasz nélkül maradt, az anyát arról, hogy a gyámhatóságnak az ideiglenes elhelyezésre hatásköre van, nem tájékoztatták. Sérült panaszosnak az Alkotmány 57.§ (5) bekezdésében foglalt jogorvoslathoz való alkotmányos joga is, fellebbezése a másodfokú hatósághoz nem jutott el.

Ajánlás

Az 1993. évi LIX. törvény 21. § (1) bekezdése alapján a következő ajánlásokat teszem:

Felkérem  Budapest Főváros XIX.Kerületi Önkormányzat Polgármesteri Hivatal Jegyzőjét és Budapest XIX. Kerület Gyámhivatalának Vezetőjét:

1.) Eljárásai során mindenkor az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV.törvény és a gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról szóló 149/1997. (IX. 10) kormányrendelet előírásai szerint járjon el : a beadványokban foglalt kérelmekről tartalmuk alapján, a törvényes határidőn belül  határozattal döntsön. Illetékességét  és hatáskörét az eljárás minden  szakaszában vizsgálja és annak hiányában az ügyet tegye át a hatáskörrel, vagy illetékességgel rendelkező szakigazgatási szervhez. Abban az esetben, ha ideiglenes intézkedéshez hatáskörrel rendelkezik, akkor eljárását folytassa le és ne függessze fel a végleges döntésre jogosult szerv határozatának meghozataláig.

2.) Eljárása lefolytatása során és határozata meghozatalánál a hatályban levő jogszabályokat alkalmazza.

3.) Kiskorúak ügyeinek intézése során törekedjen a tényállás alaposabb feltárására és a kiskorú helyzetét ténylegesen megoldó intézkedések megtételére, továbbá arra, hogy a kiskoru lehetőségek szerint elsősorban családban nevelkedjen.

Felkérem Budapest Főváros XIX.Kerületi Önkormányzat Polgármesteri Hivatalának Jegyzőjét, valamint a Gyámhivatal Vezetőjét , hogy az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 21.§ (2) bekezdése értelmében az ajánlásokkal kapcsolatos érdemi állásfoglalásáról 30 napon belül tájékoztasson. 

Budapest, 1998 január 

Dr. Polt Péter