OBH 6070/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: Dr. Kunné dr. Simonyi Anna

Az eljárás megindulása:
Panaszos a hivatal panaszirodáján előadott panaszában szomszédja építkezését, az építési engedélyezési eljárást sérelmezte.

Miután felmerült az Alkotmányban rögzített, a jogorvoslathoz fűződő alkotmányos elv sérülésének lehetősége, vizsgálatot indítottam az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. § /1/ bek. alapján.
 
Eljárásom során bekértem az ügyre vonatozó előzményi iratokat.

Alkalmazott jogszabályok: Az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló
 többször módosított - 1957. évi IV. törvény

Az építésügyről szóló 1964. évi III. törvény

A 12/1986 (XII. 30.) ÉVM rendelet az építési és a használatbavételi engedélyezési eljárásról

Érintett alkotmányos jog:  Az Alkotmány 57. § (5) bek. A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti.    

Megállapított tényállás:
A XVI. ker. Polgármesteri Hivatal jegyzője építtető kérelmére építési engedélyt adott meglévő lakóház és melléképület tetőszerkezet felújítására, padlástér kialakítására, melléképület bővítésére a 6/2857/01/1992. sz. határozatával. 
Az építéssel érintett ingatlannal szomszédos egyik ingatlan tulajdonosa 1993. március 1-én jegyzőkönyvbe foglalt bejelentésében jelezte az építésügyi hatóságnak, hogy építtető szabálytalanul építkezik.
Építtető kérelmére módosított építési engedélyt kapott a 6/986/01/1995. sz. határozattal.
Panaszos 1996. augusztusában bejelentette, hogy az engedélyezett tervektől eltérően folyik a kivitelezési munka. A bejelentésre az építésügyi hatóság helyszíni szemlét tartott, amikor is megállapítást nyert, hogy a bejelentők ingatlanán meglévő "melléképületek alacsonyabbak, mint az a terveken jelölve van, az új épület magassága miatt a telekhatáron álló  melléképületek fűthetősége akadályozva van, mivel a szálló füstöt az új épület visszanyomja..." - "… A telkek benapozottsága megszűnt, a mellék- és főépület találkozásánál a vízszigetelés nem megoldott." Az első fokú építésügyi hatóság a megállapítások alapján kötelezte építtetőt a hiányosságok megszüntetésére, illetőleg helyreállítási munkákat írt elő a 6/2123/01/1996. sz. határozatával.
Panaszos a Fővárosi Közigazgatási Hivatalhoz benyújtott jogorvoslati kérelmében rámutatott arra, hogy ő mint az egyik szomszédos ingatlan társtulajdonosa az 1992-ben kiadott építési engedélyből nem kapott, valamint, hogy a tervdokumentáción jelöltek nem egyeznek a meglévő állapottal.

A másodfokú építésügyi hatóság a 08-12726/1996. sz. határozatával a kötelezést kimondó határozatot helybenhagyta, míg az 1992-es építési engedélyt megadó határozat elleni kérelmet, melyet felügyeleti intézkedés iránti kérelemnek minősített, elutasította.
Határozata indokolási részében rámutatott, hogy az engedélyt megadó határozatok ellen az érintett szomszédos ingatlantulajdonosok fellebbezéssel nem éltek. A beadványt tevő ügybeni jogállása nem tisztázott, az iratokból nem állapítható meg, hogy az engedélyezés időpontjában társtulajdonos volt-e.
Egyebekben megállapította a másodfokú hatóság, hogy az első fokú építésügyi hatóság nem járt el kellő körültekintéssel, a valós és a terven szereplő állapot nem azonosak, s ez helyszíni szemlén megállapítható lett volna. Ugyanakkor állást foglalt, hogy építtető jogerős határozat alapján az építkezés túlnyomó részét elvégezte, így jóhiszeműen szerzett jogait gyakorolta.

A vizsgálat megállapításai:
Az első fokú építésügyi hatóság az építési engedélyt megadó 1992-ben hozott határozatát az építtető által megnevezett szomszédoknak küldte meg. Ezek közül az egyik társtulajdonosa panaszosnak (aki öröklés útján vált társtulajdonossá 1990-ben), ugyanakkor az engedély iránti kérelemhez csatolt helyszínrajból kitűnően egy másik érintett szomszédos ingatlan tulajdonosának(inak) nem küldött (a kérelmező nem is jelölte meg a neveket). Az 1993-ban  jegyzőkönyvbe foglalt bejelentést (szabálytalanul elkezdett építkezés) nem vizsgálta ki, intézkedési kötelezettségének nem tett eleget.
A módosított építési engedélyről már értesítette a negyedik szomszédos ingatlan tulajdonosait (a kérelemre rendszeresített nyomtatványon nem voltak ezen nevek feltüntetve), azonban panaszos erről a határozatról sem kapott értesítést (1995).
Panaszos 1996-os bejelentésére kapott először határozatot, amelyre tett jogorvoslati kérelmében sérelmezte, hogy nem kapott mint tulajdonostárs határozatot az építési, illetve a módosított építési engedélyről, így azt nem volt módja megtámadni.
A másodfokú hatóság rámutatott az 1992-ben kiadott határozat megalapozatlanságára. A másodfokú hatóság álláspontja szerint azonban építtető jogerős építési engedély alapján építkezett, ezért a panaszos által sérelmezett 1992-es építési engedély, illetőleg az 1995-ös módosított építési engedély módosítására az építkező jóhiszeműen szerzett és gyakorolt jogára tekintettel az Áe. 71. §-a alapján nem volt lehetősége.

A fentiek alapján megállapítható, hogy az első fokú építésügyi hatóság az 1992-ben benyújtott építési engedélyezési eljárásban nem járt el kellő körültekintéssel (nem tisztázta megfelelően a tényállást, továbbá bár a csatolt helyszínrajból kitűnt, hogy a kérelemben feltüntetett érdekelteken kívül mást is érint határozata, sem hiánypótlásra nem hívta fel építeni szándékozót, sem  hivatalból  nem értesítette az eljárásban érdekeltek teljes körét). 

Az 1995-ben benyújtott módosított építési engedélyezési eljárásban szabályszerű volt a határozathozatal és a 12/1986 (XII. 30.) ÉVM rendelet alapján a hatóság számára ismert valamennyi érdekeltet értesítette döntéséről. Ugyanakkor az 1996-ban fellépő szomszédos ingatlan tulajdonostársa kérelmére (sem az első, sem a másodfokú hatósági eljárásban nem tisztázták kérelmező ügyféli pozícióját) nem pótolta mulasztását az első fokú építésügyi hatóság, nem kézbesítette az építéssel kapcsolatos határozatait, ezzel megfosztotta kérelmezőt az alkotmányban biztosított jogorvoslati jog igénybevételének lehetőségétől. Kétségtelen, hogy építtető 1993-ban megkezdte az építkezést, erről jegyzőkönyvi bejelentés történt, így nem fogadható el panaszosnak az az álláspontja, hogy az 1992-ben kiadott építési engedély elleni észrevétele fellebbezés.
A Legfelsőbb Bíróság Közigazgatási Kollégiuma állásfoglalásában kifejtette, hogy az érdekelt, ha nem kapott a határozatból, akkor is csak a hatósági döntés tudomására jutásától számítva ésszerű időn belül élhet jogorvoslati jogával.
Panaszos társtulajdonosa a határozatot szabályszerűen átvette, az építkezés évekkel ezelőtt megkezdődött, így vélelmezhető, hogy panaszosnak tudomásul kellett bírnia az engedélyről 1993. óta.
Ugyanakkor a másodfokú hatóság a jogorvoslati előjárásban szintén nem tisztázta a tényállást, határozata indokolási részében a jogorvoslattal élő ügyféli pozíciójának bizonytalanságáról ír, ahelyett, hogy felhívta volna kérelmezőt tulajdonjoga bizonyítására. Az Áe. 26. §-a a tényállás tisztázását a közigazgatási szerv kötelezettségévé teszi. Ezzel az eljárásával az alkotmányban rögzített jogállamiságból fakadó jogbiztonság alkotmányos követelményt sértette, alkotmányos visszásságot okozva. Ezen mulasztása miatt panaszos kérelmét rosszul minősítette, fellebbezés helyett felügyeleti intézkedés iránti kérelemként bírálta el azt, s így jutott arra a következtetésre, hogy építtető  jóhiszeműen szerzett jogát gyakorolta, s ebben az esetben intézkedés megtételére esetleges jogszabálysértés esetén sincs lehetősége a felügyeleti szervnek.
Ezzel a döntésével a másodfokú hatóság alkotmányos visszásságot okozott, miután elzárta kérelmezőt a jogorvoslati jog igénybevételének lehetőségétől.
A másodfokú határozat meghozatalától számított egy év eltelt, valamint, hogy az 1992-ben kiadott építési engedély alapján elkezdett építkezésre (az átalakított épület magasságát ez a határozat engedélyezte, ezt tartja első sorban sérelmesnek panaszos), amennyiben a másodfokú hatóság szabályosan járt volna el, csak az 1995-ös határozatot tudta volna felülvizsgálni, s annak törvénysértő volta miatt (megkezdett építkezés esetén építési engedély már nem adható) építésrendészeti eljárás lefolytatását elrendelni. Figyelemmel az idő múlására, a másodfokú döntés megváltoztatására ajánlást nem teszek.
Ugyanakkor szükségesnek tartom ajánlásom általánosságban megfogalmazni a jövőben alkalmazandó joggyakorlatra, eljárásokra, a hasonló jogszabálysértések megelőzése érdekében az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. § /2/ bekezdése alapján.

Ajánlások:
1.) Felkérem a Fővárosi Közigazgatási Hivatal vezetőjét, valamint
2.) a XVI. ker. Polgármesteri Hivatal jegyzőjét, 

hívja fel munkatársai figyelmét mind az anyagi, mind az eljárásjogi jogszabályok maradéktalan megtartására; s tett intézkedéséről 30 napon belül tájékoztasson.

Budapest, 1998. 

Dr. Polt Péter