OBH 6027/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: Dr.Kántor Ferenc
Az eljárás megindítása

Panaszos beadványában azt sérelmezte, hogy részaránytulajdonú földjének kiadását kérte a földkiadó bizottságtól, azonban a földkiadó bizottság nem az őt törvény szerint megillető pálházai 24/22-es helyrajzi számú földet adta ki részére, hanem a jelzett helyrajzi számú ingatlant követő harmadik - 24/25-ös helyrajzi számú - földet. 

Mivel a rendelkezésemre álló információk alapján a jogbiztonság megsértésére lehetett következtetni, vizsgálatot rendeltem el. Az ügy tisztázása érdekében megkerestem az FM Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei Hivatalát (FM Hivatal). 

Tényállás megállapítása

Panaszos beadványában leírtak szerint egykor a Tsz.-be bevitt földjei közül 1674 négyszögöl térmértékű és 10,5 AK értékű földet az akkori tanács kisajátította a Tsz.-től. Mivel panaszos e földekért kártalanítást nem kapott e földeket visszaigényelte, mint beadványában írja az 1992. évi átmeneti törvény   27. §-a alapján. Állítása szerint "A Tsz.-el megállapodást kötött" és a megállapodást becsatolta a Sátoraljaújhelyi Körzeti Földhivatalnak, további rendezése végett. A megállapodásban szereplő földek telekkönyvi bejegyzése elmaradt. Majd 1993-ban a földkiadó bizottsághoz földkiadás iránti kérelmet nyújtott be mind panaszos, mind felesége. A földkiadó bizottságnak az FM Hivatalhoz küldött tájékoztatása szerint panaszos és felesége 1993. III. 17-én kelt kérelmükben összesen 91,67 aranykorona értékű termőföld kiadását kérték anélkül, hogy kérelmükhöz csatolták volna a törvény által előírt határidőig - 1993. március 23. napjáig - a kérelmüket megalapozó, nevükön aranykoronában nyilvántartott részaránytulajdonukat bizonyító földhivatali, illetve Tsz. igazolásokat. Az említett földkiadási kérelmekben a földkiadás helyéül a pálházai 03-as, 012-es, 020-as, 024/4-es, 043-as, 070/3-as, 073-as, továbbá a 481-484-es helyrajzi számú táblákat jelölték meg. Panaszos e kérelmében a földkiadás helyéül a 024-es helyrajzi számú táblát nem jelölte meg, a kérelmében kiadni kért föld kimérését nem kérte, s a kimérés költségét sem vállalta. 

Panaszos és felesége csak 1993. május 4-én, a jogvesztő határidő elteltét követően csatolta az őket megillető részaránytulajdonról szóló 2 db földhivatali és 1 db Tsz. igazolást, miszerint kettőjüket együttesen - a kiadni kért 91,67 aranykorona értékű részaránytulajdonnal szemben - 39,97 aranykorona értékű föld kiadása illeti meg. Csak a már említett jogvesztő határidőt követően került sor szóbani egyeztetés alapján arra, hogy a bizottság panaszost és feleségét jogosan megillető dokumentumokkal is igazolt részaránytulajdonú földjét a 024-es, a 043-as és a 067-es helyrajzi számú földekből adja ki. 

Panaszos érdemben azt kifogásolja, hogy a földkiadó bizottság a 11/1996. számú és 1996. XI. 11-én kelt határozatával a 024-es helyrajzi számú táblából annak megosztása folytán keletkezett 024/25-ös helyrajzi számú földrészletet adta ki részaránytulajdonának fejében és nem a táblában ezt három földrészlettel megelőzően lévő 024/22-es helyrajzi számú földrészletet arra hivatkozással, hogy a földkiadó bizottság neki a megosztás folytán keletkezett táblából a 2-es sorszámú földet ígérte oda a 16/1993. iktatószámú és 1993. július 20-án kelt levelében. 

Ezért panaszos az említett földkiadási bizottsági határozat ellen fellebbezéssel élt, mely fellebbezést az FM Hivatal bírált el a 4071/1997-es számú és 1997. I. 27-én kelt határozatával. Az FM Hivatal panaszos fellebbezését elutasította, és a földkiadó bizottság határozatát helybenhagyta. A határozattal kiadott földet a körzeti földhivatal 1997. VI. 25. napján panaszos nevére az ingatlan-nyilvántartásba bejegyezte. 

Panaszos az FM Hivatal hivatkozott számú és panaszos fellebbezését elutasító határozatával egyetértett, melyet az FM Hivatalhoz intézett 1997. II. 17-én kelt levelében írt, azonban kifogásolta, hogy az említett határozatból nem derül ki pontosan, hogy melyik megállapodási jegyzőkönyv az irányadó. 

Panaszos ezt követően az országgyűlési biztoshoz írt dátum nélküli, feltehetően 1997. októberben kelt levelében a már hivatkozott álláspontját úgy módosította, hogy "csak részben értettem egyet a határozattal".

A jogszabályi háttér és a vizsgálat megállapításai

Panaszos által hivatkozott átmeneti törvény - az 1992. évi II. törvény - 27. §-a úgy szól, hogy "A részarányföldtulajdonos kérésére az ingatlannyilvántartásban feltüntetett tulajdoni részarányoknak és AK értéknek megfelelő nagyságú és értékű földet részére ki kell adni. A föld önálló ingatlanná alakításának költsége és a tulajdonjoga ingatlan-nyilvántartási bejegyzésének illetéke – ha törvény másként nem rendelkezik – a tulajdonost terheli."

Panaszos által hivatkozott törvény és annak hivatkozott paragrafusa a Tsz.-t nem jogosította fel arra, hogy a Tsz., panaszosnak a hivatkozott törvényhely alapján részaránytulajdon fejében földtulajdont adjon ki. Ugyanis a hivatkozott törvény 1992. I. 20-án lépett hatályba, s e naptól kezdődően hatályon kívül helyezte az 1990. évi IX. törvény 3. §-át, mely a Tsz.-nek arra adott lehetőséget, hogy beviteli kötelezettség alapján keletkezett részaránytulajdonát a volt tagnak vagy örökösének kiadja. Ezt követően már részaránytulajdon kiadására a földkiadás során csak a földkiadó bizottság jogosult. A földkiadó bizottság pedig a részaránytulajdont csak abból a földből adhatja ki, amely földnek a részaránytulajdonú földalapba való kijelölését a Megyei Kárrendezési Hivatal jóváhagyta. 

Panaszos földkiadására az 1993. évi II. törvény - mely 1993. I. 23.-án lépett hatályba - rendelkezései az irányadók. E  törvény 5. § (1) bekezdése azt rendeli:
"A földkiadási eljárás a részarány-földtulajdonos kérelmére indul. A földkiadási kérelmet a részarány-földtulajdonos e törvény hatálybalépését követő 60 napon belül nyújthatja be a földjét használó szövetkezet gazdálkodási területén működő földkiadó bizottságnál."
A (2) bekezdése úgy szól, hogy: "A földkiadási kérelmet írásban kell benyújtani. A kérelemnek tartalmaznia kell a tulajdonos személyi adatait (név, leánykori név, névváltozást megelőző név, születési hely, idő, anyja neve) és lakcímét."
A (3) bekezdése rögzíti, hogy "A tulajdonos a kérelemben megjelölheti, hogy a szövetkezet gazdálkodási területén melyik településen és a településen belül a magánszemélyek részarány-földtulajdonának kielégítésére elkülönített földalapok közül melyikből és melyik földrészlet terhére kéri földkiadási kérelme teljesítését. Arra az esetre, ha a kérelem a megjelölt település területén nem lenne teljesíthető, a tulajdonos megjelölheti, hogy a földkiadó bizottság a szövetkezet gazdálkodási területén lévő településeket milyen sorrendben vegye figyelembe kérelmének átsorolásakor. Ha a tulajdonos a részére kiadásra kerülő föld önálló ingatlanná alakítását is kéri, nyilatkoznia kell arról, hogy vállalja annak költségeit."
A (4) bekezdésének rendelkezései szerint "A kérelemhez csatolni kell a szövetkezet (jogutódja, illetőleg a felszámoló) igazolását arról, hogy a részarány-földtulajdonost milyen jogcímen, hány AK értékű föld illeti meg. A kért adatokat a szövetkezet köteles a részarány-földtulajdonos rendelkezésére bocsátani. Beviteli kötelezettség alapján keletkezett részarány-földtulajdon esetén az igazolást a földhivatal adja ki, amelynek tartalmaznia kell a szövetkezet használatába adott földek település, fekvés és művelési ág szerint összesített területét, valamint ezek AK értékét. Ha a beviteli kötelezettség alapján a tulajdonos részarány-földtulajdona több településen keletkezett, az igazolást településenként részletezve kell kiállítani."

A vizsgálat megállapította, hogy panaszos  kérelmét 1993. március 23-ig, a törvényes határidőben beadta, azonban a szükséges igazolásokat nem csatolta. A törvényes határidő letelte után becsatolt iratokból az derült ki, hogy panaszos és felesége nem rendelkezik 91,67 aranykorona értékű részaránytulajdonnal, melynek kiadását kérték, a csatolt igazolások szerint mindössze 39,97 aranykorona értékű föld kiadására tarthatnak igényt.   Majd ezt követően került sor panaszossal való szóbeli egyeztetésre, az eredeti kérelem pontosítására, mely kérelem tartalmában nem azonos a törvényes határidőben benyújtott eredeti kérelemmel. Ugyanis panaszos eredeti kérelmében a 024-es táblából nem is kérte földkiadás teljesítését. Így a föld kimérését sem, s ezek következtében megfizetését sem vállalta. E táblából csak panaszos felesége kért eredeti kérelmében földkiadást. 

A földkiadó bizottság azonban a kifogásolt 024-es helyrajzi számú táblából mégis adott ki panaszos részére földet, a panaszossal történt már hivatkozott egyeztetés alapján. A 024-es táblából a földkiadást a földkiadó bizottság úgy tudta teljesíteni, hogy a táblából jogosan igénylőkkel megállapodott abban, hogy tudomásul veszik, hogy panaszos részére is teljesít a táblából földkiadást. Azt, hogy panaszos a földkiadás során az említett táblából kapjon földet, sem panaszos, sem más jogosultak nem kifogásolták. Panaszos azonban azt kifogásolta, hogy a táblán belül nem az általa megjelölt helyen kapott földet. 

Mivel azonban panaszos kérelmét nem a törvényben írt tartalommal és bizonyítékokkal nyújtotta be, elvesztette azt a jogát, amit a törvény azok számára biztosít, akik kérelmüket a törvény előírásainak megfelelően terjesztették elő. Így a földkiadó bizottságnak nem volt olyan kötelezettsége, hogy a táblán belül való földkiadásnál panaszosnak olyan jogot biztosítson, mint amilyent azoknak köteles volt biztosítani, akik kérelmüket megfelelő tartalommal, megfelelő igazolással, a törvényes határidőben adták be és vállalták is a kiadni kért föld kimérésének költségeit. Ezért a bizottságnak az a döntése, hogy panaszos a táblán belül földet kapjon - mert a táblába belefért - nem törvénysértő, mint ahogy az sem, hogy a táblán belül panaszos az őt megillető AK értékben azt a földet kapja, mely megmaradt az egyezséget létrehozó, a táblából a törvényes feltételeknek megfelelő tartalmú kérelmet benyújtó és a földkimérést vállaló részaránytulajdonosok igényeinek kielégítése során. 

A vizsgálat azt is megállapította, hogy panaszos fellebbezését az FM Hivatal a törvényes határidőben, a hatályos jogszabályok rendelkezésének figyelembevételével bírálta el, ezért az nem törvénysértő. Panaszos beadványából nem derül ki, hogy a másodfokú közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát a törvényes határidőben kérte volna. Mivel sem a földkiadó bizottság, sem az FM Hivatal a földkiadási eljárás során a vonatkozó jogszabályok rendelkezéseit nem sértette meg, panaszos beadványát alkotmányos visszásság hiányában el kellett utasítanom. 

Jelentésem egy példányának megküldésével panaszost, valamint az FM Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei Hivatalát is tájékoztattam. 

Budapest, 1998. április 24.

Dr. Polt Péter