OBH 5909/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Ágoston Zsuzsa

Az eljárás megindulása

Panaszos  beadvánnyal fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, melyben
kilátástalan anyagi helyzetét panaszolja, két gyermekét egyedül neveli, a részükre folyósított családi pótlék az összes jövedelmük. Beadványa szerint az önkormányzat nem segít rajta, néha kisebb összegű segélyeket adnak ugyan, de ez a helyzetén alig változtat.
 
Megállapított tényállás

Panaszosnak három gyermeke van, elvált. A házasság felbontását követően egy gyermek az anya gondozásába került, kettő (ikrek) a panaszos háztartásában nevelkedik. A panaszost és gyermekeit lényegében  a nagyszülő - panaszos édesanyja - tartotta el, 1996 november hónapban bekövetkezett haláláig. A nagyszülő halálát követően az önkormányzat polgármestere több alkalommal  állapított meg  átmeneti segélyt a család részére, majd a gyermekek iskolai étkezési térítési díjának teljes elengedését engedélyezte a helyi képviselőtestület szociális és egészségügyi bizottsága.
Panaszos utolsó munkaviszonya 1989-ben szünt meg, munkanélküli járadékra, egyéb rendszeres támogatásra saját jogán nem jogosult.

Az ügy jogszabályi háttere

Az 1990. évi LXV.törvény a helyi önkormányzatokról

(4) A települési önkormányzat köteles gondoskodni az egészséges ivóvízellátásról, az óvodai nevelésről, az általános iskolai oktatásról és nevelésről, az egészségügyi és a szociális alapellátásról, a közvilágításról, a helyi közutak és a köztemető fenntartásáról; köteles biztosítani a nemzeti és az etnikai kisebbségek jogainak érvényesülését.

Az 1993. évi III.törvény a szociális igazgatásról és szociális ellátásról

25. § (3) A települési önkormányzat szociális rászorultság esetén – a szociális alapellátás keretében – a jogosult számára munkanélküliek jövedelempótló támogatását, rendszeres szociális segélyt, lakásfenntartási támogatást, ápolási díjat, átmeneti segélyt állapít meg e törvényben, valamint az önkormányzat rendeletében meghatározott feltételek szerint (a továbbiakban: szociális rászorultságtól függő pénzbeli ellátások).
37/A. § (1) A települési önkormányzat rendszeres szociális segélyt állapít meg annak a személynek, aki
a) a 18. életévét betöltötte és munkaképességét legalább 67%-ban elvesztette, illetve vakok személyi járadékában részesül,
b) a 62. életévét betöltötte,
c) aktív korú nem foglalkoztatott,
feltéve, hogy megélhetése más módon nem biztosított.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában akkor nem biztosított a megélhetése
a) az (1) bekezdés a)–b) pontjában megjelölt személynek, ha havi jövedelme, valamint családjában az egy főre jutó havi jövedelem nem haladja meg az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegének 80%-át,
b) az (1) bekezdés c) pontjában megjelölt személynek, ha havi jövedelme nem haladja meg az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegének 70%-át, valamint családjában az egy főre jutó havi jövedelem nem haladja meg az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegének 80%-át,
és létfenntartást biztosító vagyona sem neki és sem családjának nincs. Nem tekinthető létfenntartást biztosító vagyonnak az ingóság, továbbá az az ingatlan, amelyben a személy és családja lakik.
(3) Az (1) bekezdés c) pontja alkalmazásában aktív korú nem foglalkoztatott személynek minősül az, aki a jövedelempótló támogatás folyósításának időtartamát kimerítette, illetőleg igazolja, hogy a rendszeres szociális segély iránti kérelme benyújtását megelőző három évben az illetékes munkaügyi központtal legalább két év időtartamig együttműködött, és keresőtevékenységet nem folytat, ide nem értve az Szt. 34. § (3) bekezdés d) pontja szerinti keresőtevékenységet.
 45. § (1) A települési önkormányzat képviselő-testülete a létfenntartást veszélyeztető rendkívüli élethelyzetbe került, valamint időszakosan vagy tartósan létfenntartási gonddal küzdő személyek részére a rendeletében meghatározott átmeneti segélyt nyújt. Átmeneti segély pénzintézeti tevékenységnek nem minősülő kamatmentes kölcsön formájában is nyújtható.
(2) Az átmeneti segély adható alkalmanként és havi rendszerességgel. Az alkalmankénti segély gyógyszertámogatásként, illetve az egészségbiztosítás által nem vagy csak részben támogatott egészségügyi szolgáltatás díjaként is megítélhető. A havi rendszerességgel adott átmeneti segély jövedelem-kiegészítő támogatásként, rendszeres nevelési támogatásként, továbbá az önkormányzat rendeletében meghatározott más ellátási formaként is nyújtható.
(3) Elsősorban azokat a személyeket indokolt átmeneti segélyben részesíteni, akik önmaguk, illetve családjuk létfenntartásáról más módon nem tudnak gondoskodni, vagy alkalmanként jelentkező többletkiadások, különösen betegség, elemi kár miatt anyagi segítségre szorulnak.
47. § (1) A képviselő-testület döntése alapján egyes pénzbeli ellátások egészben vagy részben természetbeni szociális ellátás formájában is nyújthatók. Természetbeni szociális ellátásként nyújtható
a) a lakásfenntartási támogatás,
b) az átmeneti segély,
c) a temetési segély.
(2) Természetbeni ellátás különösen az élelmiszer, a tankönyv, a tüzelő segély, a közüzemi díjak, illetve a gyermekintézmények térítési díjának kifizetése, valamint a családi szükségletek kielégítését szolgáló, gazdálkodást segítő támogatás.

1975. évi II.törvény a társadalombiztosításról

70. § (1) Árvaellátásra annak a gyermeke és mostohagyermeke jogosult, aki haláláig az öregségi (rokkantsági) nyugdíjhoz szükséges szolgálati időt megszerezte, vagy öregségi (rokkantsági) nyugdíjasként halt meg. Az örökbefogadott gyermeknek nincs. vérszerinti szülője jogán árvaellátás nem jár, kivéve, ha a gyermeket a vérszerinti szülő házastársa fogadta örökbe.
(2) Árvaellátás jár a neveltgyermeknek, a testvérnek és az unokának is, ha őt a meghalt saját háztartásában eltartotta, és a gyermeknek tartásra köteles és képes hozzátartozója nincs.

Érintett alkotmányos jog

Alkotmány
17. § A Magyar Köztársaság a rászorulókról kiterjedt szociális intézkedésekkel gondoskodik.
70/E. § (1) A Magyar Köztársaság állampolgárainak joguk van a szociális biztonsághoz; öregség, betegség, rokkantság, özvegység, árvaság és önhibájukon kívül bekövetkezett munkanélküliség esetén a megélhetésükhöz szükséges ellátásra jogosultak.

A vizsgálat megállapításai

Panaszos és gyermekei 1996 év végén rendkívül rossz szociális körülmények között éltek. Rendszeres szociális járadék iránti kérelmét a Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság elutasította, munkaképességcsökkenése nem éri el az 50%-ot.Rendszeres szociális segélyre szintén nem jogosult, utolsó munkaviszonya 1989-ben szünt meg, a munkaügyi központtal nem müködött együtt, jövedelempótló támogatásra sem szerzett jogosultságot. A települési önkormányzat amint tudomást szerzett a kialakult kritikus helyzetről, több alkalommal állapított meg átmeneti segélyt a család részére és lehetőségeihez mérten természetbeni támogatásokat is nyújtott.  A rendelkezésemre álló iratokból megállapítottam, hogy az önkormányzat a szociális biztonsághoz való alkotmányos jog érvényesülése érdekében  anyagi erőforrásai, teherbíró képessége arányában támogatást nyújtott. Az anyagi támogatáson felül a polgármesteri hivatal dolgozói segítséget nyújtott a panaszosnak abban, hogy árvajáradékot igényeljen és a Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság elutasító határozata elleni fellebbezés benyújtásában. Ennek eredményeként,  1997 július 8-án kelt határozatával a Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság a két gyermek részére megállapította visszamenőleg -1996 november 11 napjától -az árvaellátást, melynek havi összege 21.272 forint. Panaszos részére egyösszegben kiutaltak 184.504 forintot. Tekintettel arra, hogy egyéb  ok miatt is került nehéz helyzetbe a család, a gyámhatóság  is intézkedett annak érdekében, hogy a  rendeződni látszó helyzetben az apa megfelelő támogatást kapjon gyermekei neveléséhez, a kiskorúak helyzetét a továbbiakban is figyelemmel kíséri.

A vizsgálat megállapítása

A vizsgálat eredményeként az érintett alkotmányos jog tekintetében visszásságot nem észleltem, ezért az ügyben ajánlással nem élek.

Budapest, 1997. szeptember 2.

Gönczöl Katalin