OBH 5513/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: dr. Izafé Éva

Az eljárás megindulása

	Panaszos az állampolgári jogok országgyűlési biztosához fordult, sérelmezve, hogy  az 1997. május 22-én benyújtott kérelmére nem részesült fűtési támogatásban.
	A vizsgálat a szociális biztonsághoz, a tulajdonhoz, valamint a jogbiztonsághoz való alkotmányos jog sérelmének gyanúja miatt indult, egyidejűleg tájékoztatást kértem az önkormányzattól.

A megállapított tényállás

	Panaszos korábbi években, így 1996-ban is kérelmet nyújtott be az önkormányzathoz háztartási tüzelőolaj támogatás iránt. Az 1996-os évre, az 1996. április 24-én kelt határozattal  30.000.-Ft HTO támogatásban részesült. Később, 1996. szeptemberében az újabb kérelmet az Önkormányzat elutasította, arra hivatkozva, hogy a 4/1996. (II.16.) NM-PM-BM-IKM. együttes rendelet szerint az 1996. évre járó támogatást az Önkormányzat már biztosította. A jogszabály szerint az 1 fős háztartás 30.000.-Ft támogatásra volt jogosult, s ezt panaszos megkapta. Panaszos 1997. május 22-én ismételten kérelmet nyújtott be fűtési támogatásra, ez a kérelem szintén elutasításra került. Megkeresésemben tájékoztatást kértem az Önkormányzattól ennek okáról, továbbá az e tárgykörben  alkotott helyi rendelet megküldését kértem.
	Az Önkormányzat válaszában közölte, hogy HTO támogatásban azok részesülhetnek, akik megfelelnek a szociális ellátásokról szóló helyi rendelet és az olaj fűtési támogatás kérdésében hozott testületi határozat előírásainak. Panaszos kérelme a rendeletben meghatározott jövedelemhatár túllépése (nyugdíjminimum kétszerese) és az ott meghatározott lakásnagyságot meghaladó szobaszám miatt került elutasításra.

Az ügy jogszabályi háttere
1993. évi III. törvény a szociális igazgatásról és szociális ellátásokról
4. § (1) E törvény alkalmazásában
a) jövedelem: a személyi jövedelemadóról szóló törvényben jövedelemként meghatározott vagyoni érték (bevétel) munkavállalói járulékkal, személyi jövedelemadóval, egészségbiztosítási és nyugdíjjárulékkal, valamint a jövedelemadóról szóló törvényben elismert költségekkel csökkentett része, függetlenül attól, hogy adómentesnek vagy adókötelesnek minősül.
Nem minősül jövedelemnek a temetési segély, az alkalmanként adott átmeneti segély, a rendkívüli gyermekvédelmi támogatás, a nevelőszülők számára fizetett nevelési díj és külön ellátmány, az anyasági támogatás, valamint - a személyes gondoskodásért fizetendő személyi térítési díj megállapítása kivételével - a súlyos mozgáskorlátozott személyek közlekedési támogatása, a rokkantsági járadék és a vakok személyi járadéka;
b) vagyon: ha e törvény másként nem rendelkezik az az ingatlan, jármű, gépi meghajtású termelő- és munkaeszköz, készpénz, takarékbetét, értékpapír, továbbá vagyoni értékű jog, amelynek
ba) külön-külön számított forgalmi értéke, illetőleg összege az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegének a húszszorosát, vagy
bb) együttes forgalmi értéke az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegének az ötvenszeresét
meghaladja. A szociális rászorultságtól függő pénzbeli ellátások jogosultsági feltételeinek vizsgálatánál nem minősül vagyonnak az az ingatlan, amelyben az érintett személy lakik;
c) család: egy háztartásban életvitelszerűen együtt lakó közeli hozzátartozók;
d) közeli hozzátartozó, ha e törvény másként nem rendelkezik: a házastárs, az élettárs, az egyeneságbeli rokon, az örökbe fogadott, a mostoha- és a nevelt gyermek, az örökbe fogadó, a mostoha- és a nevelőszülő;
e) egyedülélő: az a személy, aki egyszemélyes háztartásban lakik;
f) háztartás: az egy lakásban életvitelszerűen együttlakó személyek;

4/1996. (II. 16.) NM–PM–BM–IKM együttes rendelet a lakossági tüzelőolaj-felhasználás kiadásaihoz kapcsolódó hozzájárulásnak a települési önkormányzatok közötti elosztásáról és a támogatás lakossági igénybevételének jogosultsági feltételeiről

3. § (1) A támogatás iránti kérelmet a támogatásra jogosító lakás fekvése szerint illetékes önkormányzat bírálja el.
(2) E rendelet alapján a támogatás 1996. december 31-ig állapítható meg, és fizethető ki. A támogatás összegét az e rendelet 1. számú mellékletében szereplő, a központi hozzájárulás települési önkormányzatok közötti elosztásánál alkalmazott szempontok figyelembevételével indokolt meghatározni.
Háztartásonként egy fűtési szezonra az alábbi hozzájárulás vehető figyelembe
 1 fős háztartás
 alapterülettől függetlenül
 30 000 Ft

Balatonfüred Város Képviselőtestületének 5/1997. (III. 20.) Kr. számú rendelete a szociális ellátások szabályozásáról szóló 20/1996. (X. 24.) Kr. számú rendeletének módosítására

4. § Lakásfenntartási támogatás
(1) Lakásfenntartási támogatás adható annak a családnak vagy személynek, aki legalább 3 éve állandó bejelentett lakóhellyel rendelkezik Balatonfüred városban és ténylegesen is itt tartózkodik, ha törvényes lakásigényét meg nem haladó szobaszámú lakásban vagy nem lakás céljára szolgáló helyiségben lakik és a lakás hasznosításából származó jövedelemmel nem rendelkezik
Törvényes lakásigényként - komfortfokozat meghatározás nélkül - az alábbiakat ismeri a Képviselő-testület:
két személyig két lakószoba, azonfelül személyenként fél szobával emelkedik.
(2) Lakásfenntartási támogatás annak az igénylőnek adható, akinek a közös háztartásában élők összjövedelmének 35 %-át eléri, vagy meghaladják a lakásfenntartás igazolt költségei, és az 1 főre jutó havi átlagjövedelme nem haladja meg az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegének kétszeresét és a lakását nem hasznosítja, és aki jelentősebb forgalomképes vagyonnal nem rendelkezik. Jelentősebb forgalomképes vagyonnak kell tekinteni az üdülőt, a beépíthető lakó- vagy üdülőtelket, vagyoni értékű jogot, illetőleg egyéb ingó- vagy ingatlan vagyont, ha annak értéke meghaladja a Sztv. 4. § (1) bekezdés b) pontjában meghatározott értéket, és amely dolog hasznosítása nem veszélyezteti a vagyonnal rendelkező lakhatási és megélhetési feltételeit.
(3) A lakásfenntartási kiadások körében figyelembe kell venni:
lakbért
számlával igazolt albérleti díjat
lakáscélú pénzintézeti kölcsön törlesztését
fűtési költséget
szemétszállítás költségét
víz- és csatorna díjat
elektromos díjat
(4) Egy lakásra csak egy jogosultnak állapítható meg a támogatás.

120/1997. (V. 22.) Kh. sz. határozat  

Balatonfüred Város Képviselő-testülete a 64/1997. (III. 20.) Kh. számú határozatát az alábbiak szerint módosítja:
Balatonfüred Város Képviselő-testülete 1997. évben a lakásfenntartási támogatás szakfeladat terhére:
Azon családok részére, akik a városban állandó bejelentett lakcímmel rendelkeznek, életvitelszerűen itt-tartózkodnak, és az általuk lakott lakást kizárólag háztartási tüzelőolajjal fűtik, illetve háztartási tüzelőolajról térnek át más fűtési módra és megfelelnek a szociális ellátások szabályozásáról szóló helyi rendelet 4. §-ában foglalt feltételeknek, az alábbi egyszeri vissza nem térítendő fűtéstámogatást biztosítja. 
1 fős háztartás		alapterülettől függetlenül				18.000,- Ft

Az érintett alkotmányos jog

1949. évi XX. törvény a Magyar Köztársaság Alkotmánya

2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
13. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot.
17. § A Magyar Köztársaság a rászorulókról kiterjedt szociális intézkedésekkel gondoskodik.
70/E. § (1) A Magyar Köztársaság állampolgárainak joguk van a szociális biztonsághoz; öregség, betegség, rokkantság, özvegység, árvaság és önhibájukon kívül bekövetkezett munkanélküliség esetén a megélhetésükhöz szükséges ellátásra jogosultak.
(2) A Magyar Köztársaság az ellátáshoz való jogot a társadalombiztosítás útján és a szociális intézmények rendszerével valósítja meg.

17/1992. (III. 30.) AB határozat
Az Alkotmány és az alkotmányos jogrendszer megfelelő védelemben részesíti az Alkotmányban meg nem jelenő, egyéb nevesített jogokat is. 
A vagyoni jogok alkotmányos védelme az Alkotmánynak a tulajdonjogot oltalmazó rendelkezéseiből [Alkotmány 9. § (1) bekezdés, 13. § (1) bekezdés] következik.
Az Alkotmánybíróság elvi éllel mutat rá arra, hogy az Alkotmány 13. §-ának (1) bekezdése nemcsak a tulajdonjog, hanem az azzal összefüggő minden vagyoni jog biztosítására vonatkozik. Az Alkotmány 9. § (1) bekezdése ezért a tulajdonvédelem körében az egyéb vagyoni jogok védelmét is biztosítja. A jog-összehasonlítás is azt mutatja, hogy több külföldi alkotmánybíróság gyakorlata a vagyoni jogosultságokat az alkotmányos tulajdonvédelem körébe vonja. Az Alkotmánybíróság ezzel is összhangban az Alkotmány tulajdonvédelemmel kapcsolatos rendelkezéseit olyan alapjognak tekinti, amelyet mind az Alkotmánybíróság, mind a bíróságok az egyéb dologi jellegű vagyoni jogok védelmére is alkalmazhatnak.
5/1998. (III. 1.) AB határozat
"Az Alkotmánybíróság az Alkotmány 70/E. §-ának értelmezései során több ízben rámutatott arra, hogy az állam az e §-ban megfogalmazott kötelezettségének eleget tesz, ha a szociális ellátás biztosítására megszervezi és működteti a társadalombiztosítást és a szociális támogatások rendszerét. Ezen belül a jogalkotó maga határozhatja meg, hogy milyen eszközökkel éri el társadalompolitikai céljait. A szociális biztonság nem jelent sem biztosított jövedelmet, sem pedig azt, hogy az állampolgárok egyszer elért életszínvonala a gazdasági viszonyok kedvezőtlen alakulása következtében ne csökkenhetne [772/B/1990. AB határozat, ABH 1991, 519, 520.]. Mindebből következik, hogy az állam széles körű jogosítványokkal rendelkezik a szociális ellátásokon belüli változtatásokra, átcsoportosításokra és átalakításokra a gazdasági viszonyok függvényében. A változtatások joga azonban nem minden korlátozás nélkül illeti meg az államot [26/1993. (IV. 29.) AB határozat, ABH 196, 199, 200.]. Az Alkotmánybíróság egyik korábbi határozatában hangsúlyozta, hogy a szociális ellátások törvényi megváltoztatásának alkotmányossági ismérvei részben függetlenek attól a kérdéstől, hogy az Alkotmány 70/E. § alapján milyen szolgáltatások illetnék meg a jogosultakat. Annak elbírálásánál, hogy a ténylegesen élvezett szolgáltatásokból mit és hogyan lehet alkotmányosan megvonni, a szociális jogok annyiban játszanak szerepet, hogy az elvonások folytán a szociális ellátás mértéke egészében nem csökkenhet a 70/E. § szerint megkövetelhető minimális szint alá. Az egyes változtatások alkotmányossága azonban függ attól is, hogy nem ütköznek-e más alkotmányos elvekbe és jogokba, így nem ellentétesek-e a jogbiztonság elvével, a hátrányos megkülönböztetés tilalmával, illetve - ha biztosítási elemet is tartalmazó szolgáltatásról van szó - a tulajdon védelmével. Ezért az államot, a jogalkotót megillető - a változtatásokra vonatkozó - jogosítványok csak a jogállamiság igen szoros korlátai között gyakorolhatók alkotmányosan [43/1995. (VI. 30.) AB határozat, ABH 1995. 192.]."

A vizsgálat megállapításai

	A vizsgálat megállapította, hogy az 1996. évre vonatkozóan panaszos az együttes rendelet előírásai szerint a  HTO támogatást megkapta. A szabályozás - akkor - rászorultságtól függetlenül határozza meg a HTO fűtéshez kapcsolódó, valamint más fűtési módra való átálláshoz szükséges hozzájárulások mértékét, azon számítások alapján, amely adatszolgáltatást az önkormányzatok nyújtottak. Természetesen ez nem a teljes költséget fedezte, mert ahogy a jogszabály több helyen is rögzítette, ez egy hozzájárulás.
	1997-től a fűtési hozzájárulás beintegrálódott a szociális törvénybe, a lakásfenntartási, fűtési támogatás is itt került szabályozásra, s most már a rászorultsági elv alapján, különös figyelemmel arra, hogy az 1997-es költségvetési törvény a helyi önkormányzatok szociális feladatai között említi meg a HTO és a fűtési átállás hozzájárulást normatív állami hozzájárulás jogcímen. 
	Az Önkormányzat részletesen szabályozta a lakásfenntartási támogatáshoz való hozzájutás feltételeit, külön határozattal rendezve a tüzelőolajjal fűtők támogatását. E szabályok előírják, hogy két személyig két lakószoba  vehető figyelembe a támogatás megállapításakor, valamint jövedelemhatárként a nyugdíjminimum kétszeresét határozták meg.  Megkeresésemre a polgármester válaszában kiemelte, hogy panaszos e szempontok alapján nem volt jogosult a támogatásra, mivel a szobáinak száma 3, illetve nyugdíja is meghaladta a figyelembe vehető jövedelemhatárt.
	Vizsgálatom nem annak megállapítására irányult, hogy panaszos rászorult vagy nem rászorult a támogatásra ilyen jövedelmek és kiadások mellett, hiszen 1996 decemberében panaszos havi nettó jövedelme mindössze 23.852.-Ft volt, ezzel szemben a fűtési költsége megközelítette a kétszázezer forintot.  Az Önkormányzat a rendelkezésre álló anyagi keretek között továbbra is támogatja azokat a rászorultakat, akik mindenben megfelelnek azoknak az előírásoknak, amelyek az Önkormányzat feltételül szabott. A rászorult kör ennél minden bizonnyal sokkal szélesebb, a központi költségvetés és ezen keresztül az Önkormányzat teljesítőképessége azonban véges. A fűtési támogatások igénybevétele jövedelemhatártól, szobaszámtól és más szempontoktól függ, melynek alkalmazása még a szociális biztonsággal összefüggésben nem feltétlenül okoz alkotmányos visszásságot. Az Önkormányzat nem  szüntette meg a lakásfenntartási és fűtési támogatást, hanem azt teljesítőképességéhez viszonyítva szabályozta. Erre való figyelemmel az Önkormányzat felé kezdeményezéssel nem élek, de továbbra is felhívom az Önkormányzat szíves figyelmét, hogy átmeneti segély vagy más támogatási formában a lehetőségek keretein belül segítse panaszos életkörülményeinek javítását.

Budapest, 1999. szeptember  22.

Dr. Polt Péter