OBH 5437/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Zséger Barbara

Az eljárás megindulása

Panaszos beadvánnyal fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, melyben sérelmezte, hogy súlyos mozgáskorlátozott gyermeke nem részesült közlekedési támogatásban és parkolási engedélyt sem kapott a család. 

Megállapított tényállás

Panaszos otthon neveli és gondozza halmozottan fogyatékos gyermekét. Felesége 1993-tól ápolási díjat kapott, ezen kívül a gyermek súlyos mozgáskorlátozottként közlekedési támogatásban és parkolási engedélyben részesült. Panaszos sérelmezte, hogy 1996-tól e két utóbbi támogatást megvonták tőlük. Kifogásolta továbbá, hogy gyermeke állapotának véglegessége ellenére újabb orvosi szakvéleményre volt szükség.

A vizsgálat során megkerestem az érintett önkormányzatot és tájékoztatást kértem a támogatásokkal kapcsolatban. Az önkormányzat válasza szerint panaszos 1997-ben nem adott be közlekedési támogatás és parkolási engedély iránti kérelmet. 1998-ban panaszos gyermeke súlyos mozgáskorlátozottként - orvosi szakvélemény alapján - közlekedési támogatásban részesült.

Alkalmazott jogszabályok

164/1995. (XII. 27.) Korm. rendelet a súlyos mozgáskorlátozott személyek közlekedési kedvezményeiről

"6. § (1) A közlekedési támogatás a súlyos mozgáskorlátozott személy közlekedési többletköltségeinek részleges támogatása.
(2) A közlekedési támogatás összege (3) és (4) bekezdésekben meghatározott szorzószám és a közlekedési támogatás alapösszegének (a továbbiakban: alapösszeg) a szorzata. Az alapösszeg mértéke: 7000 forint/év.
(3) A szorzószámok mértéke:
a) ha a súlyos mozgáskorlátozott személy 1–62 éves korú, és
aa) tanulói jogviszonyban vagy munkaviszonyban áll: 3,5,
ab) ha az aa) pontban foglalt feltételek egyikének sem felel meg: 1;
b) ha a súlyos mozgáskorlátozott személy a 62. életévét betöltötte: 1.
...
(6) Nem állapítható meg a közlekedési támogatás, ha a súlyos mozgáskorlátozott családjában az egy főre jutó jövedelem a 4. § (1) bekezdése b) pontja szerinti mértéket meghaladja."

"7. § A parkolási engedély a közúti közlekedés szabályairól szóló 1/1975. (II. 15.) KPM–BM együttes rendeletben (KRESZ) meghatározott kedvezmények igénybevételére jogosít."

"8. § (1) A közlekedési kedvezmények iránti, illetve a 11. § (2) bekezdése szerinti határozat érvényességének meghosszabbítására irányuló kérelmet a lakóhely vagy tartózkodási hely szerinti illetékes települési önkormányzat jegyzőjéhez (a továbbiakban: jegyző) kell benyújtani....
9. § (1) A 8. § (1) bekezdése szerinti kérelemhez mellékelni kell
a) a súlyos mozgáskorlátozottság tényét igazoló, a 10. § (1) bekezdése vagy 13. § (1) bekezdése alapján kiadott orvosi szakvéleményt,"

"10. § (1) A 2. számú melléklet szerinti orvosi szakvéleményt kérelemre
a) az 1. számú melléklet 1.1., 1.2., 1.3., 2.3. és 2.4. pontja szerinti esetben a választott háziorvos, házi gyermekorvos, ezek hiányában a lakóhely szerinti területileg illetékes háziorvos, házi gyermekorvos (a továbbiakban: háziorvos),
b) az a) pontban nem szabályozott esetekben a háziorvos beutalása alapján (a beutalóhoz mellékelni kell a 2. számú melléklet szerinti formanyomtatványt) az illetékes szakorvos
állítja ki a személyes vizsgálat és/vagy a rendelkezésre álló orvosi lelet, vagy zárójelentés alapján.
(2) A szakvélemény igazolja
a) a közlekedőképesség minősítését,
b) azt, hogy a súlyos mozgáskorlátozott személy állapota végleges vagy változhat, illetve azt, hogy az állapota mióta áll fenn.
(3) Amennyiben az állapot változhat, a szakvéleményt évente felül kell vizsgálni."

"21. § ... (3) Az 1996. január 1-jét megelőzően kiállított I. és II. fokú szakvélemények 1996-tól közlekedési kedvezmény iránti kérelemhez nem használhatók."

Érintett alkotmányos jog

Alkotmány 70/A. § (3) 

"A Magyar Köztársaság a jogegyenlőség megvalósulását az esélyegyenlőtlenségek kiküszöbölését célzó intézkedésekkel is segíti."

Alkotmány 70/E. § 

"(1) A Magyar Köztársaság állampolgárainak joguk van a szociális biztonsághoz; öregség, betegség, rokkantság, özvegység, árvaság és önhibájukon kívül bekövetkezett munkanélküliség esetén a megélhetésükhöz szükséges ellátásra jogosultak.
(2) A Magyar Köztársaság az ellátáshoz való jogot a társadalombiztosítás útján és a szociális intézmények rendszerével valósítja meg."

A vizsgálat megállapításai

Az esélyegyenlőség elve általános állami célkitűzés, az államot a jogegyenlőség megvalósulását célzó, az esélyegyenlőtlenségek kiküszöbölését lehetővé tevő intézkedések bevezetésére kötelezettség terheli. Ezen intézkedések tartalmát a hatáskörrel rendelkező állami szervek állapítják meg. A  súlyos mozgáskorlátozott személyek közlekedési kedvezményeiről szóló rendelet megalkotásának célja az egészségi állapotuknál fogva hátrányosabb helyzetben lévő személyek számára mindennapos közlekedési problémáikkal kapcsolatban kedvezőbb feltételeket teremtése és ezáltal esélyegyenlőségük biztosítása.

A rendelet által szabályozott támogatási formák akkor szolgálják a jogalkotó által kitűzött célt, ha valóban azokhoz jut el, akik a jogszabály által meghatározott fokban mozgásképtelenek. A súlyos mozgáskorlátozottság megállapítása orvosi szakkérdés, mely a választott háziorvos, illetve a háziorvos beutalása alapján az illetékes szakorvos hatáskörébe tartozik. A súlyos mozgáskorlátozott személyek közlekedési kedvezményeiről szóló 164/1995. (XII. 27.) Korm. rendelet 1996. január 1. napjával lépett hatályba és új orvosi véleményezési rendszert vezetett be, melynek lényege a pontrendszer alkalmazása. Az 1996. január 1-jét megelőzően kiállított I. és II. fokú szakvélemények 1996-tól közlekedési kedvezmény iránti kérelemhez nem használhatók. Ezért kellett panaszos gyermekét ismételten orvosi vizsgálatnak alávetni és újabb szakvéleményt kérni. Azonban a szabályozás az évenkénti felülvizsgálatot csak akkor teszi kötelezővé, ha a súlyos mozgáskorlátozott személy állapota változhat.

Az orvosi szakvélemények alapján megállapítható, hogy panaszos gyermeke súlyosan mozgáskorlátozott, ezért az önkormányzat 1998-ban panaszos kérelmére gyermekét - a jogszabályoknak megfelelően - közlekedési támogatásban részesítette. A szociális biztonsághoz való joggal összefüggésben tehát visszásság nem keletkezett. Amennyiben panaszos gyermekének állapota végleges, nem szükséges többször orvosi szakvéleményt kérni a közlekedési támogatás és a parkolási engedély megállapításához, csupán a kérelmet kell benyújtani.

Alkotmányos joggal kapcsolatos visszásság hiányában ajánlástételi jogommal nem élek.

Budapest, 1998. november 20.

Gönczöl Katalin

OBH 5437/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának kiegészítő jelentése
Ügyintéző: dr. Zséger Barbara

Az eljárás megindulása

Panaszos beadvánnyal fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, melyben sérelmezte, hogy súlyos mozgáskorlátozott gyermeke nem részesült közlekedési támogatásban és parkolási engedélyt sem kapott a család. A vizsgálat során megkerestem az érintett önkormányzatot és tájékoztatást kértem a panaszos gyermekének nyújtott támogatásokkal kapcsolatban. A vizsgálat eredményeképpen készült jelentést megküldtem a panaszosnak és az érintett önkormányzatnak egyaránt. A panaszos válaszlevelében tájékoztatott, hogy a jelentésben megállapított tényállás nem fedi a valóságot. 

Megállapított tényállás

Panaszos gyermeke súlyos mozgáskorlátozottként közlekedési támogatásban és parkolási engedélyben részesült. Panaszos kifogásolta, hogy 1996-tól e két utóbbi támogatást megvonták tőlük. Az önkormányzat - megkeresésemre adott - tájékoztatása szerint panaszos 1997-ben nem adott be közlekedési támogatás és parkolási engedély iránti kérelmet. 1998-ban panaszos gyermeke súlyos mozgáskorlátozottként - orvosi szakvélemény alapján - közlekedési támogatásban részesült.

A panaszos megküldte hivatalomnak a jegyző 1997. március 7-én kelt határozatát, melyben parkolási engedély iránti kérelmét elutasítja. Az indoklásban arra hivatkozik, hogy a kérelmező csak mentővel szállítható, ezért a 164/1995. (XII. 27.) Korm. rendelet szerint nem jogosult a támogatásra. Azonos indokkal utasította el a jegyző 1996. június 13-án kelt határozatával a panaszos közlekedési támogatás iránti kérelmét.

A panaszos a parkolási engedély ügyében élt fellebbezési jogával és Budapest Főváros Közigazgatási Hivatalához fordult. Itt az első fokú határozatot megváltoztatták és a kérelmezőt parkolási engedélyben részesítették. Az első fokú határozat megváltoztatását az indokolta, hogy az Országos Egészségbiztosítási Pénztár Országos Orvosszakértői Intézet I. fokú orvosi bizottsága az első fokú orvosi szakvéleményt felülvizsgálta és szakvéleményében a kérelmezőt nem csak mentővel szállítható súlyos mozgáskorlátozottnak találta. 

Alkalmazott jogszabály

1993. évi LIX. törvény az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról

"18. § (1) Az országgyűlési biztos a jogerősen befejezett ügyekre vonatkozóan jogosult bármely hatóság ellenőrzésére, ennek során - külön törvény eltérő rendelkezése hiányában - a hatóság helyiségeibe beléphet. Az országgyűlési biztos jogainak gyakorlása érdekében a fegyveres erők, a nemzetbiztonsági szolgálatok, a rendőrség és a rendészeti szervek működésére szolgáló területekre a hatáskörrel rendelkező miniszter által szabályozott módon léphet be. Ez a szabályozás az ellenőrzést érdemben nem akadályozhatja.
(2) Az országgyűlési biztos bármely hatóságtól az általa lefolytatott eljárással, illetve az eljárás elmulasztásával kapcsolatban adatokat és felvilágosítást kérhet, továbbá a keletkezett iratokba betekinthet, annak megküldését, illetőleg, ha ez nem lehetséges róluk másolat készítését kérheti.
(3) Az országgyűlési biztos az általa vizsgált ügy intézőjét vagy az eljárást folytató szerv bármely munkatársát meghallgathatja, továbbá az érintett szerv vezetőjét vagy felügyeleti szervének vezetőjét, valamint az annak lefolytatására a jogszabály által egyébként feljogosított szerv vezetőjét vizsgálat lefolytatására kérheti fel.
(4) Az országgyűlési biztos az általa vizsgált ügyben bármely szervtől vagy annak munkatársától írásbeli magyarázatot, nyilatkozatot vagy véleményt kérhet."

A vizsgálat megállapítása

Az 1997-ben benyújtott parkolási engedély iránti kérelem elutasítása után a panaszos élt a jogszabály nyújtotta fellebbezési lehetőségével és így a rendes jogorvoslati úton oldódott meg problémája. Ezek a tények a vizsgálat eredményét nem változtatatják meg. A panaszos által közölt új tények miatt azonban, melyekről az önkormányzat tájékoztatásában nem esett szó, szükségessé vált a tényállás módosítsa.

Budapest, 1999. május 20.

Gönczöl Katalin