OBH 5366/l997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr. Ágoston Zsuzsa

Az eljárás megindulása

Panaszos beadvánnyal fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, melyben sérelmezte, hogy gyermekeivel való kapcsolattartását szabályozó bírói ítélet végrehajtása érdekében az illetékes gyámhatóság nem intézkedik.

Érintett alkotmányos jog

A Magyar Köztársaság Alkotmánya, az 1949.évi XX.törvény

2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
67. § (1) A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges.

Megállapított tényállás

Panaszos gyermekeit az I.fokú bíróság ítéletével az anyánál helyezte el és az apai kapcsolattartást akként szabályozta, hogy  kapcsolattartási jogát "minden hónap első és harmadik hétvégjén szombaton 9. órától vasárnap délután 16.óráig, illetve a páros ünnepek (karácsony, húsvét, pünkösd )második napján délelőtt  9-től délután 18 óráig, a téli, tavaszi szünidő második felében, nyáron a július hónap első két hetében" gyakorolhatja. A II.fokú bíróság az ítéletet a nyári  kapcsolattartásra vonatkozóan megváltoztatta, idejét 30 napra  (július 1-30) felemelte.
Panaszos már az I fokú bírói ítélet  nyomán a gyámhatósághoz fordult, azzal, hogy  gyermekei az ítéletben foglaltak szerint nem látogatják őt "a megszabott időben".
A gyámhatóság meghallgatta a kiskorúakat és az anyát is.Elmondták, hogy a bírói ítélet szerint soha nem valósult meg a kapcsolattartás, az apa nem megy a kiskorúakért, sőt néhány alkalommal amikor felajánlották, hogy elmennek hozzá - különböző ürüggyel - elhárította, levélben pedig azt írta, hogy majd jelzi, ha tudja fogadni őket.
Tekintettel az ellentmondásos nyilatkozatokra, a gyámhatóság a felek együttes meghallgatását tartotta szükségesnek. Az általuk előadottakból  egyértelműen kiderül, hogy az apa egyetlen alkalommal sem ment el a gyerekekért, véleménye szerint elég nagyok már, magukban is el tudnának menni hozzá.

Az ügy jogszabályi háttere

Az 51/1986. (XI. 26.) MT rendelet a kiskorúakról való állami gondoskodásról, valamint a szülő és gyermek kapcsolattartásának szabályozásáról

22. § (1) A kapcsolattartás célja, hogy az arra jogosult szülő a gyermek nevelését, fejlődését folyamatosan figyelemmel kísérje, tőle telhetően elősegítse, a szülő és gyermek, valamint a testvérek közötti családi kapcsolatot fenntartsa.
(2) A kapcsolattartási jog formái: rendszeres (folyamatos) és rendkívüli (időszakos) kapcsolattartás a gyermek elvitelének jogával és visszaadásának kötelezettségével, továbbá a gyermek tartózkodási helyén történő meglátogatása, levelezés, telefonkapcsolat, ajándékozás, csomagküldés.

A vizsgálat megállapítása

A kapcsolattartásra vonatkozó jogszabályi meghatározás nem foglalja magába  a szülőnek gyermek által történő meglátogatását, a panaszos gyermekeivel való kapcsolattartási jogát  gyermekei elvitelének jogával gyakorolhatja. Természetesen nem kizárt az, hogy a gyermekek látogassák meg az apát, de ezt hatósági  eszközökkel kikényszeríteni nem lehet. A gyámhatóság akkor  kellene  a kapcsolattartás végrehajtása érdekében intézkednie, ha  a kapcsolattartásra jogosult az  ítélet által megszabott időben elmenne gyermekeiért, de elvitelük meghiúsulna a gondozó szülő, vagy a kiskorúak hibájából.

Fentiekre való tekintettel megállapítottam, hogy a gyámhatóság mulasztást nem követett el, eljárása a jogszabályban foglaltaknak megfelel, ebben a helyzetben a felek  jogaikról való tájékoztatásán  és a békés megoldásra való törekedésre történő figyelmeztetésen kívül egyéb intézkedést nem tehetett.

Budapest, 1997.augusztus 26.

Dr. Polt Péter