OBH 5228/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése 
Ügyintéző: dr. Valach Adrien
Az eljárás megindulása:

A Magyar Köztársaság Elnöke tette át hivatalomhoz Dr. Ill Márton, a Magyar Emberi Jogvédő Központ igazgatójának beadványát. Dr. Ill Márton megkeresésében a társadalombiztosításról szóló 1975. évi II. törvénynek az 1997. január 1-jén hatályba lépett módosítását sérelmezte. E módosítás következtében a magyarországi oktatási intézmények nappali tagozatán tanulmányokat folytató külföldi állampolgárok - a sürgősségi ellátást kivéve - akkor jogosultak egészségügyi szolgáltatásra, ha ennek igénybevételét megelőzően legalább hat hónapon keresztül, a törvényben megállapított járulékot megfizették. A MEJOK igazgatója szerint ez a rendelkezés olyan megkülönböztetést rejt magában, amely ellentétes az Alkotmány hátrányos megkülönböztetés tilalmát kimondó rendelkezésével. A beadvány hivatkozik arra, hogy a panaszt tevő civil szervezetet számos külföldi diák kereste meg ezzel a problémával.

A panasz kivizsgálására vizsgálatot indítottam.
A megállapított tényállás

A beadványban kifogásolt jogi szabályozással kapcsolatban az alábbiakat állapítottam meg.

A sérelmezett, az 1996. évi LXXXVII. törvénnyel módosított 1975. évi II. törvény 119/D. § (6) és (11)  bekezdései értelmében 1997. január 1-jétől a Magyarországon nappali tagozaton tanulmányokat folytató külföldi állampolgárok egészségügyi szolgáltatásra akkor jogosultak, ha a tartózkodási hely szerint illetékes MEP-pel megállapodást kötöttek és az igénybevételt közvetlenül megelőzően legalább hat havi járulékot megfizettek. Kivétel a sürgősségi ellátás, amelyre a nappali tagozatos külföldi állampolgárok a járulékfizetésétől függetlenül jogosultak. A sürgősségi ellátás az egészségügyről szóló 1972. évi II. törvény 39. § (1) és a 46. § (1) bekezdésében foglaltak szerint magában foglalja a baleset vagy egyéb sürgős okból szükséges mentést, első orvosi ellátást valamint a megfelelő gyógyintézetbe szállítást.

1997. július 25-én hirdették ki az 1997. évi LXXX. törvényt, amely a beadványban jelzett kérdést újraszabályozta. 1998. január 1-jétől az egészségügyi szolgáltatás kivételesen  – a megállapodást kötő igénye esetén – a megállapodás megkötését követő hónap első napjától jár, ha a megállapodás megkötésével egyidejűleg a hat hónapra esedékes járulék befizetése megtörtént.
Alkalmazott jogszabályok

1993. évi LIX. törvény az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról 

16. § (1) Az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság [29. § (1) bek.], illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.

1975. évi II. törvény a társadalombiztosításról

119/D. § (6) A Magyar Köztársaság területén oktatási intézmény nappali tagozatán tanulmányokat folytató külföldi állampolgár egészségügyi szolgáltatásra a tartózkodási helye szerint illetékes MEP-pel havi 4000 forint egészségbiztosítási járulék fizetésének vállalása esetén köthet megállapodást.
(11) A megállapodás alapján megszerzett jogosultságra – ha a jogszabály másként nem rendelkezik – a II. és IV. fejezet rendelkezései az irányadóak az alábbi eltérésekkel:
a) az egészségügyi szolgáltatás – sürgősségi ellátás kivételével – akkor jár, ha az igénybevétel kezdő napját közvetlenül megelőzően legalább hat havi járulékfizetés történt.

1972. évi II. törvény az egészségügyről

39. § (1) A mentésügy intézményei útján az ország egész területén biztosítani kell a baleset vagy egyéb okból sürgős ellátásra szoruló személyek első egészségügyi, illetőleg első orvosi ellátását.

46. § (1) Sürgős szükség fennállása esetében az orvos köteles az orvosi ellátásra nála jelentkező beteget fogadni, vagy hívása esetében nála haladéktalanul megjelenni, őt az adott lehetőségnek megfelelően a szükséges első orvosi ellátásban részesíteni, indokolt esetben a beteget megfelelő gyógyintézetbe szállíttatni (orvosi elsősegélynyújtás). Az orvosnak ez a kötelezettsége fennáll abban az esetben is, ha az orvosi ellátás szükségességét bárhol saját maga észleli.

1997. évi LXXX. törvény a társadalombiztosítás ellátásaira és a magánnyugdíjra jogosultakról, valamint e szolgáltatások fedezetéről* 

35. § (3) A megállapodás alapján megszerzett jogosultságra – ha e törvény másként nem rendelkezik – a Tny. tv., illetve az EB. tv. rendelkezéseit kell alkalmazni. Az egészségügyi szolgáltatás – sürgősségi ellátás kivételével – akkor jár, ha az igénybevétel kezdő napját közvetlenül megelőzően legalább már hat havi járulékfizetés történt. Az eltartott hozzátartozóra a jogosultság nem terjed ki, ide nem értve a 34. § (2) bekezdése szerinti megállapodást kötő személyt.
(4) A (3) bekezdés rendelkezéseitől eltérően – a megállapodást kötő igénye esetén – az egészségügyi szolgáltatás a megállapodás megkötését követő hónap első napjától jár, ha a megállapodás megkötésével egyidejűleg a hat hónapra esedékes járulék befizetése megtörtént.

Az érintett alkotmányos jog

- diszkrimináció tilalma [Alkotmány 70/A.§ (1)]
- legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jog [Alkotmány 70/D. §]

A vizsgálat megállapítása

Dr. Ill Márton, a MEJOK igazgatója beadványával kapcsolatban megállapítottam, hogy az abban sérelmezett jogi szabályozás az Alkotmány 70/A. §-ában foglalt diszkrimináció tilalmával és a 70/D. §-ban biztosított legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való joggal kapcsolatban nem jelent alkotmányos visszásságot.

Álláspontom szerint az egészségügyi ellátáshoz való alkotmányos jog nem szenved sérelmet azáltal, hogy a jogalkotó az egészségügyi ellátásnak a sürgősségi ellátáson kívüli igénybevételét meghatározott járulékfizetési kötelezettség teljesítéséhez köti. Ezzel véleményem szerint nem sérül a diszkrimináció tilalma sem, hiszen az egészségügyi ellátás biztosítása olyan állami feladat, amelynek mindenkori terjedelme az állam teherbíró képességétől függ. Az Alkotmánybíróság a 37/1997. (VI. 11.) AB határozatában  az 1996. évi LXXXVIII. törvénnyel bevezetett egészségügyi hozzájárulással összefüggésben mondta ki, hogy az "állami feladatokhoz, kiadásokhoz szükséges pénzügyi forrásokat az állam különböző fizetési kötelezettségek előírásával teremti meg. ... Az egészségügyi hozzájárulás – az egészségügyi szolgáltatások fedezetének kiegészítése – az e rendelkezésben megfogalmazott mögöttes állami felelősségvállalás körébe tartozik. ... Az Alkotmánybíróság az Alkotmány 70/A. §-ával kapcsolatosan több döntésében rámutatott, hogy sem a jogegyenlőség alkotmányos követelményéből, sem a diszkrimináció tilalmából nem következik azonban, hogy az állam célszerűségi, gazdaságossági, jogtechnikai, az eltérő jogi helyzetekre figyelemmel lévő szempontok szerint a jogok és kötelezettségek jogalkotási úton való megállapítása során a jogalanyok között ne különböztethetne, ha ezzel az alkotmányos követelményeket nem sérti. Az Alkotmány 70/A. § (1) bekezdése nem mindenfajta különbséget tilt – az ilyen általános tilalom összeegyeztethetetlen lenne a jog rendeltetésével [61/1992. (XI. 20.) AB határozat, ABH 1992, 280–282.; 521/B/1991. AB határozat, ABH 1993, 556]".

A magyarországi oktatási intézmények nappali tagozatán tanulmányokat folytató külföldi diákoknak a legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való, az Alkotmány 70/D. §-ában biztosított jogával összefüggésben tehát nem keletkeztet alkotmányos visszásságot az a jogszabályi rendelkezés, mely a sürgősségi ellátáson túli egészségügyi ellátást meghatározott ideig tartó illetőleg meghatározott összegű járulékfizetéstől teszi függővé.

Fentiekre tekintettel az ügyben ajánlással nem élek.

Budapest, 1997. szeptember

Gönczöl Katalin