OBH 5198/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Kovács Zsolt

Az eljárás megindulása:

Panaszos, egy ingatlanközvetítő kft. megbízásából fordult kérelemmel az Országgyűlési Biztos Hivatalához, a lakáscélú támogatásokról szóló többször módosított 106/1988.(XII.26.) MT. rendeletnek a 96/1996.(VII.10.) Korm. sz. rendelettel történt - állampolgári jogokat sértő - módosítását kifogásolva, mert véleménye szerint az sérti az állampolgári jogegyenlőséget, és esélyegyenlőséget.

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv. 25. § - ban foglaltak alapján vizsgálatot indítottam, és a következőket állapítottam meg:

A tényállás

1996. VIII. 9 -én lépett hatályba a lakáscélú támogatásokról szóló rendeletnek az a módosítása, amely a támogatási lehetőség korábbi igénybevételi körét úgy korlátozta, hogy azt követően csak legfeljebb egy használt lakásra vehető fel a támogatás, ha annak tulajdonosa (eladója) lakás építésére, építtetésére jogosult gazdálkodó szervezettől értékesítés céljára épült új lakást vásárolt.

A jogszabály módosítása azt a korábbi lehetőséget zárja ki, hogy a használt lakás vevője által eladott előző lakásának vevője is igényelhesse a vásárlási támogatást, ha az adás-vételi szerződés bonyolítója építtetésére jogosult gazdálkodó szervezet volt. Panaszos álláspontja szerint a kedvezménnyel megvásárolható lakások számának jelentős csökkenése a pályakezdők, a fiatal házasok, a kisjövedelmű családok törvény előtti egyenlőségét, szociális biztonságát, a legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jogát veszélyezteti.

Panaszos - tájékoztatása szerint - az Alkotmánybírósághoz is kérelemmel fordult.

Az érintett jogszabályok:

1949. évi XX. tv. a Magyar Köztársaság Alkotmányáról

17. § A Magyar Köztársaság a rászorulókról kiterjedt szociális intézkedésekkel gondoskodik.
18. § A Magyar Köztársaság elismeri és érvényesíti mindenki jogát az egészséges környezethez.
67. § (1) A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges.
70/A. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a területén tartózkodó minden személy számára az emberi, illetve az állampolgári jogokat, bármely megkülönböztetés, nevezetesen faj, szín, nem, nyelv, vallás, politikai vagy más vélemény, nemzeti vagy társadalmi származás, vagyoni, születési vagy egyéb helyzet szerinti különbségtétel nélkül. (3) A Magyar Köztársaság a jogegyenlőség megvalósulását az esélyegyenlőtlenségek kiküszöbölését célzó intézkedésekkel is segíti.
70/E. § (1) A Magyar Köztársaság állampolgárainak joguk van a szociális biztonsághoz; öregség, betegség, rokkantság, özvegység, árvaság és önhibájukon kívül bekövetkezett munkanélküliség esetén a megélhetésükhöz szükséges ellátásra jogosultak.

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv. 

25. § Ha az országgyűlési biztos álláspontja szerint az alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság valamely jogszabály vagy az állami irányítás egyéb jogi eszköze fölösleges, nem egyértelmű rendelkezésére, illetve az adott kérdés jogi szabályozásának hiányára vezethető vissza, a visszásság jövőbeni elkerülése érdekében javasolhatja a jogalkotásra, illetve az állami irányítás egyéb jogi eszköze kiadására jogosult szervnél a jogszabály módosítását, hatályon kívül helyezését vagy kiadását.

106/1988. (XII. 26.) MT rendelet a lakáscélú támogatásokról

2. § (1) Lakásépítés, -vásárlás céljára, a méltányolható lakásigény kielégítésére az építtetőt (vásárlót) az általa eltartott, vele közös háztartásban élő gyermekek és egyéb eltartott családtagok után az építési költség (eladási ár) megfizetéséhez vissza nem térítendő állami juttatásként lakásépítési kedvezmény (a továbbiakban: kedvezmény) illeti meg. A kedvezmény – a (2) bekezdés d) pontjában foglaltak kivételével – csak új lakás építésére (vásárlására) vehető igénybe közvetlenül vagy a használt lakás eladója útján közvetetten. (2) Kedvezmény nyújtható magánlakásépítésre, az értékesítés céljára épített és építtetett lakás megvásárlására, olyan lakás megvásárlására, amelyet értékesítés céljára lakás építésére, építtetésére jogosult gazdálkodó szervezet, vagy annak bizományosa, megbízottja a tőle új lakást vásárló vevőjétől vett meg,

A 96/1996. (VII. 10.) Korm. r.  3. § által hatályon kívül helyezett 2. § (1) korábbi szövege: Kedvezmény nyújtható magánlakásépítésre, az értékesítés céljára épített és építtetett lakás megvásárlására, az értékesítés céljára lakást építő, építtető gazdálkodó szervezettől vagy megbízottjától, illetőleg bizományosától olyan lakás megvásárlására, amelyet maga vagy megbízottja, illetőleg bizományosa másik vevőjétől vett meg,

Alkotmánybírósági határozatok:

Az Alkotmánybíróság álláspontja szerint azonban az Alkotmány 70/E. §-ából nem következik, hogy az állampolgároknak alkotmányos joga volna az életszínvonal megőrzésére (...). A nyugdíjak és egyéb juttatások, járadékok emelésének mértéke alapvetően a nemzetgazdaság teherbíró képességének, a társadalombiztosítás állapotának, az érdekérvényesítést szolgáló intézményeknek és számos egyéb tényezőnek a függvénye, az Alkotmány vonatkozó rendelkezéseiből azonban az emelés mértékére, nagyságára vonatkozó alkotmányos kötelezettség nem állapítható meg. (26/1993. (IV. 29.) AB határozat)

A (lakásügyi) kérdésben sok félmegoldás és szükségszerűnek tűnő, de utóbb elhamarkodottnak bizonyult intézkedés született, s alkotmányossági követelményeket azokkal szemben érvényesíteni egyre nehezebb. Nem lehet álláspontom szerint közteherként a lakosságra terhelni olyan intézkedések terheit, amelyek ilyen vagy olyan, egyébként alkotmányos szempontból bizonyos rétegeket vagy egyedeket kedvezményeznek, hanem az intézkedések terhét a közteherviselés és az egyenlő elbírálás alkotmányos szempontjai szerint mindenkor a kedvezményezettel kell, legalábbis a juttatás értékéig, viseltetni. (Dr. Zlinszky János alkotmánybíró különvéleménye az 57/1994.(XI.17.)AB határozat mellett.)
Az Alkotmánybíróság több döntésben megállapította, hogy a célszerűség hiánya a szabályozásban, illetve a rossz vagy igazságtalan jogi szabályozás önmagában nem alkotmányossági kérdés, így az Alkotmánybíróságnak nincs hatásköre e kérdések érdemi vizsgálatára. Célszerűségi vagy igazságossági problémák önmagukban a törvényalkotó politikai felelősségének kérdésköréhez tartoznak. (26/1993. (IV. 29) AB hat.)

A vizsgálat megállapításai

Az Alkotmány 70/E. § (1) bekezdése értelmében a Magyar Köztársaság állampolgárainak joguk van a szociális biztonsághoz; öregség, betegség, rokkantság, özvegység, árvaság és önhibájukon kívül bekövetkezett munkanélküliség esetén a megélhetésükhöz szükséges ellátásra jogosultak. A (2) bekezdés szerint a Magyar Köztársaság az ellátáshoz való jogot a társadalombiztosítás útján és a szociális intézmények rendszerével valósítja meg. 

A szociális biztonsághoz való jog értelmezése nem terjesztő ki korlátlanul. Az állam kötelezettsége a megélhetés biztosítása azoknak a személyeknek, akik önhibájukon kívül önmagukról más módon gondoskodni nem képesek. A tulajdonhoz való jog alkotmányos garantálása nem jelenti a lakástulajdon megszerzéséhez való jogot. Így nem állampolgári alapjog a tulajdonszerzésnek állami támogatása. 

A lakáscélú támogatásokról szóló 106/1988. (XII. 26.) MT rendelet az új lakás építésére, és vásárlására vissza nem térítendő állami juttatásként lakásépítési kedvezményt biztosít. A kedvezmény főként új lakás létesítése esetén vehető igénybe. A főszabály alól egyetlen kivételt ismer el, ha az új lakás vevője korábbi lakását értékesíti. 

A jogszabály célja, hogy az új lakások építését támogassa. Ennek a célnak megfelel az a kivétel is, mellyel a vevők fizetőképes keresletét támogatja azáltal, hogy a használt lakásának elidegenítéséhez annak  vevője részére is biztosítja a kedvezményeket. Az 1996-os rendelet módosítás azt a - jogalkotói szándékkal össze nem egyeztethető - gyakorlatot szüntette meg, amelyet az ingatlanforgalmazó szervezetek alakítottak ki, és amely szerint a használt lakások értékesítésekor is igénybe vették az állami támogatást. Tették ezt annak ellenére, hogy az által nem nőtt a lakások száma, csupán az ingatlan árak emelkedtek. Ezzel pedig az állampolgárok lakásszerzési esélyei tovább csökkentek.

A lakásvásárlási támogatás mértéke, és a kedvezményezettek körének nagysága alapvetően a nemzetgazdaság teherbíró képességének a függvénye. Az állami költségvetésből erre a célra fordítható összeg meghatározására a jogalkotó nagyfokú szabadsággal bír, mert a hivatkozott alkotmányos jogokból a támogatás összegére, illetve a jogosultak körének meghatározására vonatkozó alkotmányos kötelezettség nem állapítható meg.

A kedvezményt igénybevevők körének korlátozása nem minősül diszkriminációnak, és a jogegyenlőséget sem csorbítja, mert a jogalkotó nem azonos helyzetben lévő, homogén társadalmi csoport tagjai között tesz indokolatlanul különbséget.

Tekintettel arra, hogy a panaszos által kifogásolt jogszabály módosítás a támogatást igénybe vevők körének olyan korlátozását vezette be, amely a jogszabály céljával összhangban van, nem ellenkezik magasabb rendű jogszabállyal, és nem sért alkotmányos jogokat, ezért az eljárást alkotmányos visszásság hiányában megszüntetem.

A jogszabály ellen az Alkotmánybírósághoz lehet kifogást benyújtani, amely alkotmányos jogsértés esetén a rendeletet hatályon kívül helyezheti. Mivel a panaszos az Alkotmánybíróságtól már kért normakontrollt, ezért a kérelem áttételéről nem intézkedem.  

Budapest, 1997. augusztus 8.

Gönczöl Katalin