OBH 5189/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr. Kántor Ferenc

Az eljárás megindítása

Panaszos az országgyűlési biztoshoz intézett beadványában sérelmezte, hogy  törvényes határidőben kérte - az általa megjelölt helyrajziszámú táblából, ezen belül az általa megjelölt helyen önálló ingatlan kialakításával - részarány-tulajdonának kiadását, ennek ellenére  részére a földkiadást nem önálló ingatlan kialakításával, hanem másokkal együtt  osztatlan közös tulajdonba adásával teljesítették.
Mivel a rendelkezésemre álló iratok alapján a jogbiztonság valamint a jogorvoslathoz való jog megsértésére lehet következtetni, vizsgálatot rendeltem el. Az ügy tisztázása érdekében  megkerestem az FM Veszprém Megyei  Földművelésügyi Hivatalát (FM Hivatal).

Megállapított tényállás

Panaszos a Pápa-Tapolcafői földkiadó bizottsághoz 1993. március 4-én  benyújtott kérelmében részaránytulajdonának kiadását a Pápa-Tapolcafő határában a magánszemélyek részarány-földtulajdonának  kielégítésére elkülönített földalapok közül a 01476 helyrajziszámú táblából - ezen belül pedig a Szedlmayer tanyásingatlan mellett - kérte kiadni. 

A Földkiadó bizottság a 280-170/1993. számú és 1995. IV. 14-én kelt határozatával panaszos részére a kért táblából teljesítette a földkiadást, azonban a földkiadást panaszos  kérésétől eltérően nem önálló ingatlan kiadásával, hanem  osztatlan közös tulajdonba adásával valósította meg.

Panaszos tájékoztatása szerint az említett földkiadó bizottsági határozatot panaszos részére nem  kézbesítették. Panaszos az említett földkiadás teljesítéséről csak akkor értesült, amikor a Pápai körzeti földhivatal részére megküldte a 33810/1995. számú és 1995. IV. 5-én kelt  - a földkiadó bizottság határozatán alapuló -  határozatát, melyben panaszos részarányának megfelelő  AK értékű ingatlan nevére történő osztatlan közös tulajdonként való bejegyzése szerepelt.
Ekkor kereste fel panaszos  körzeti földhivatalt, ahol arról tájékoztatták, hogy a földhivatalba küldött földkiadó bizottsági határozaton 1995. III. 27-i dátum szerepel.

A földhivatali tájékoztatást követően panaszos "kiverekedte" a földkiadó bizottságtól a már hivatkozott földkiadási határozatot 1995. IV. 14. napján. A földkiadó bizottság ezt a dátumot írta panaszosnak átadott földkiadási bizottsági határozatra, melyre nyomban rávezették, hogy a határozat 1995. IV. 14-én jogerős.

Panaszos az említett földkiadási határozat ellen  azonban - 1995. IV. 14. napján - fellebbezéssel élt az FM Hivatalhoz.

Panaszos fellebbezésében egyebek mellett hivatkozott arra, hogy nem osztatlan közös tulajdonként, hanem önálló ingatlanként kérte részarányának kiadását, s hogy az 1995. IV. 14-én kelt és részére e napon átadott földkiadó bizottsági határozatot is a bizottság is e napon jogerősítette, ugyanakkor a földhivatal a hivatkozott ingatlan tulajdonjogát 1995. IV. 5. napján már be is jegyezte. 

A földkiadó bizottság határozata ellen benyújtott fellebbezést az FM Hivatal nem bírálta el, azonban a Hivatal az 5587/1995. számú és 1995. V. 3-án kelt levelében arról tájékoztatta panaszost, hogy a földhivatal bejegyzést teljesítő határozata ellen a Veszprém Megyei Földhivatalnál fellebbezést nyújthat be.

Panaszos az FM Hivatal által adott tájékoztatásnak megfelelően a megyei földhivatalhoz fellebbezést terjesztett elő a Pápai körzeti földhivatal panaszos nevére történő a tulajdonjog bejegyzését elrendelő 33810/1995. számú határozata ellen. 

Panaszos fellebbezését a Veszprém Megyei Földhivatal 30173/1995. számú és 1995 VIII. 14-én kelt határozatával elutasította.
Ezt követően kereste meg a földkiadó bizottság panaszost s 1995. június 30-án, amikor is abban állapodtak meg, hogy  panaszos "30 AK értékű földingatlanát a mellékelt térképvázlat szerint elfogadja s egyben lemond fellebbezési szándékáról".

A földkiadó bizottság az egyezségtől eltérően panaszos részére  kiadott határozatát nem vonta vissza , nem módosította.  A megállapodást követően 1995. VI. 28-án az 5587-3/1995. számú levelében az FM Hivatal arról tájékoztatta panaszost, hogy "... ügyét kivizsgáltam ..." és hogy "... panaszuk ...az érdekeltek közti megosztási megállapodás létrehozásával küszöbölhető ki".

Ezt követően kereste fel panaszos a földhivatalt összes irataival együtt - az FM Hivatal instrukcióinak megfelelően - és kérte "a tulajdonviszonyok megállapodás szerinti lerendezését". A földhivatalban panaszos azt a tájékoztatást kapta, hogy a  bejegyzés "módosításához  kell mind a 37  tulajdonostárs aláírása is."

A földhivatali tájékoztatás követően panaszos ismét az FM hivatalhoz fordult 1996. II. 14-én, és kérte az egyezségnek megfelelő önálló ingatlan kiadását. 

Az FM Hivatal 1996. III. 20-án kelt 7365/1996. számú válaszleveléből kiderül, hogy "A tulajdonközösség megszüntetését a továbbiakban Önnek magánúton kell lebonyolítania." 

Az országgyűlési biztos többszöri, de legutóbb 1998. VI. 10-én, rövid úton történt megkeresésére az FM Hivatal azt a választ adta,  hogy panaszos fellebbezését elbírálta, s részére a 155/1998. számú és 1998. június 9-én kelt határozatával  részaránytulajdonát önálló ingatlanként adta ki a Pápa település határában lévő  01476/2. helyrajziszámú táblából, 30 AK értékben.

Jogszabályi háttér és a vizsgálat megállapításai

A földrendező és a földkiadó bizottságokról szóló 1993. évi II. törvény 11. §-ának (3) bekezdése azt rendeli, hogy: "A földkiadó bizottság határozata ellen fellebbezést nyújthat be, akinek a határozat jogát vagy jogos érdekét sérti. A fellebbezést a kézhezvételtől számított nyolc napon belül a megyei földművelésügyi hivatalhoz kell benyújtani."
E paragrafus (4) bekezdése rögzíti, hogy: "A fellebbezést a megyei földművelésügyi hivatal bírálja el. A földkiadó bizottság az FM hivatal megkeresése alapján a fellebbezés elbírálásához szükséges iratokat véleményével ellátva 15 napon belül megküldi az FM hivatalnak. A földművelésügyi hivatal a földkiadó bizottság törvénysértő határozatát megsemmisíti és szükség esetén a bizottságot új eljárásra utasítja, illetőleg a megalapozatlan fellebbezést elutasítja."

Az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. IV. törvény (Áe.) 15. §-ának (1) bekezdése úgy szól, hogy: "Az érdemi határozatot a kérelem előterjesztésétől, illetőleg az eljárás hivatalból történt megindításától számított harminc napon belül kell meghozni. Ennél rövidebb határidőt bármely jogszabály, hosszabbat pedig csak törvény, törvényerejű rendelet vagy kormányrendelet állapíthat meg."

Az Alkotmánybíróság a 72/1995. (XII. 15.) ÁB. számú határozatának indokolásában elvi éllel szögezte le:  

Az államigazgatási eljárást szabályozó törvények nem biztosítanak sem jogorvoslati lehetőséget, sem más hatékony jogi eszközt – még a kérelemre indult eljárásokban sem – az ügyfélnek arra, hogy a közigazgatási határozat meghozatalát – a jogszabályokban előírt elintézési határidő huzamos idejű elmulasztása okán – kikényszeríthesse. 

Nincs alanyi joga a kérelmezőnek arra, hogy a közigazgatás hallgatása esetén ügyének eldöntése érdekében valamilyen jogorvoslattal élhessen. A döntés hiánya miatt nem nyújthat be fellebbezést, s nem kérhet bírósági felülvizsgálatot sem. Ezen jogorvoslati eszközök igénybevételét ugyanis a törvények – kiemelten az Áe. 62., 71. és 72. §-ai – csak a már meghozott határozat megtámadása céljából teszik lehetővé.

Az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében meghatározott jogállam fogalmának egyik feltétlen ismérve a jogbiztonság. A jogbiztonságnak viszont elengedhetetlen követelménye, hogy a jogalkalmazói magatartás – adott esetben: az államigazgatás és az önkormányzat döntési feladat- és hatáskörébe tartozó ügy törvényi szabályozás szerinti elintézésének időtartama – előre kiszámítható legyen. 
Az ügyfél közigazgatási határozathozatalra vonatkozó joga nem tehető függővé attól, hogy a közigazgatási szerv milyen időpontban hajlandó dönteni a hatáskörébe utalt ügyben. A közigazgatásnak ugyanis alkotmányos kötelessége, hogy hatáskörét gyakorolja, azaz illetékességi területén a hatáskörébe utalt ügyben az erre megszabott idő alatt érdemi döntést hozzon. Az ügyfélnek ugyanakkor alapvető érdeke fűződik e döntés mielőbbi meghozatalához.

A vizsgálat megállapította, hogy az FM Hivatal a hozzá benyújtott fellebbezést az idézett törvényhely szerinti 30 napon belül, azaz 1995. május 15. napjáig el kellett volna elbírálnia. A Hivatal  a fellebbezést azonban csak 1998. június 9-én bírálta el s az ügyintézési határidőt több, mint három évvel túllépte.

A rendelkezésre álló iratok és az FM Hivatal  tájékoztatása alapján a vizsgálat megállapította, hogy a Hivatal a fellebbezést - az Áe. szerinti érdemi határozat meghozatalára nyitva álló 30 napos ügyintézési határidőt figyelmen kívül hagyva - nem bírálta el, nem hozott határozatot, megsértve ezzel az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében foglalt - "A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam" - rendelkezéséből folyó jogbiztonság alkotmányos elvét. Ez az eljárás ugyanakkor sérti a panaszos Alkotmányban rögzített jogorvoslathoz való jogát (Alkotmány 57. § (5) bekezdés) is, és így alkotmányos visszásságot okoz.

Tekintettel arra, hogy az FM Hivatal, az általa előidézett alkotmányos visszásságot vizsgálatom befejezésének időpontját megelőzően megszüntette -azáltal, hogy panaszos fellebbezését elbírálta, s ennek eredményeképpen hozott határozatával  panaszos földkiadását teljesítette, s e határozatot az országgyűlési biztosnak is megküldte - ajánlást nem teszek. 

Jelentésem egy példányának megküldésével panaszost, illetve a Veszprém Megyei FM Hivatalt is tájékoztattam.

Budapest, 1998. június 11.

Gönczöl Katalin