OBH 5098/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr. Szabó Zoltán

Az eljárás megindítása

A panaszos azért fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, mert 1996. október 8-án a Budapesti Rendőr-főkapitányságon tett feljelentése tárgyában bűncselekmény hiányában a nyomozást megszüntették, e határozat ellen bejelentett panaszát az illetékes ügyészség elutasította.  A rendőrségi vizsgálatot nem tartja jogszerűnek, mert a megjelölt tanúkat nem hallgatták ki, a beterjesztett bizonyítékokat nem vették figyelembe. 

A bejelentés alapján az állampolgári jogok országgyűlési biztosának általános helyettese az Alkotmány 2. §. (1) bekezdésében megfogalmazott jogállamiság, jogbiztonsághoz való jog sérelmének gyanúja miatt az 1993. évi LIX. törvény 16. §. (1) bekezdésére tekintettel vizsgálatot rendelt el.

Alkalmazott jogszabályok

A Magyar Köztársaság Alkotmányáról szóló 1949. évi XX. törvény;
A Büntetőeljárásról szóló 1973. évi I. törvény;
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény.

A megállapított tényállás

Panaszos azért tett feljelentést a Budapest, IV. ker. Árpád Kórház orvosai ellen, mert megítélése szerint felesége 1996. szeptember 14-től október 9-ig tartó gyógykezelése során olyan műhibákat követtek el, amelyekkel okozati összefüggésben október 17-én elhunyt.

A BRFK. Vizsgálati Főosztály Élet- és Ifjúságvédelmi Osztálya foglalkozás körében elkövetett halált  okozó gondatlan veszélyeztetés vétségének alapos gyanúja miatt rendelt el nyomozást.

Az eljárás során beszerzett bizonyítékok - tanúvallomások, orvosi dokumentációk, orvosszakértői vélemény - alapján, azokat értékelve jutott a nyomozóhatóság arra a következtetésre, hogy a feljelentett cselekmény nem bűncselekmény, a beteg kezelésében érintett személyek olyan foglalkozási szabályszegést nem követtek el, amely a sértett halálához vezetett volna, ezért a nyomozást megszüntette. 

A határozat ellen bejelentett panasz kivizsgálása során a Budapesti IV. és XV. kerületi Ügyészség, különösen a boncolási jegyzőkönyv adataira, valamint az igazságügyi orvosszakértő véleményére alapozva nem talált kellő okot a nyomozás továbbfolytatására, a bizonyítási eljárás kiegészítésére, ezért a panaszt mint alaptalant elutasította. 

A panaszos ezen határozatok megalapozottságát, a nyomozóhatóságok elfogulatlan eljárását vonta kétségbe és beadványaiban arra kérte az országgyűlési biztost, hogy folytasson le az "állampolgári jogoknak megfelelő" vizsgálatot. 

A vizsgálat megállapításai

A Büntetőeljárásról szóló 1973. évi I. törvény (a továbbiakban: Be.) 12. §. (1) bekezdése szerint büntetőeljárást csak a törvényben meghatározott feltételek alapján, bűncselekmény alapos gyanúja esetén és csak az ellen lehet indítani, akit bűncselekmény alapos gyanúja terhel. 

A Be. 5. §. (1) bekezdése a tényállás tisztázását és megállapítását, valamint ezek alapján a döntést a büntetőügyekben eljáró hatóságok feladatává teszi.

Az országgyűlési biztos pedig nem minősül büntetőügyben eljáró hatóságnak, nincs a bizonyítékok mérlegelésére lehetősége, és nincs lehetősége új eljárás lefolytatására. Ezzel szemben azt vizsgálhatja, hogy az eljáró hatóságok intézkedéseikkel vagy azok elmulasztásával okoztak-e alkotmányos visszásságot,  továbbá mérlegelési jogkörük alkotmányos határait nem lépték-e túl. 

A nyomozás bűncselekmény hiányában történő megszüntetése önmagában nem tekinthető alkotmányos visszásság okozásának. Mivel a nyomozás megszüntetése törvényi indok alapján történt, a nyomozóhatóság az eljárási szabályokat szem előtt tartva folytatta le a nyomozást, alkotmányos visszásságot megállapítani nem lehetett, ezért a vizsgálatot a panaszos egyidejű értesítése mellett megszüntetem.

Budapest, 1998. 

Dr. Polt Péter.