OBH 4963/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Csóré Erika

Az eljárás megindulása

A Magyar Hírlap 1997. május 10-i számában, "Verés a vesztesnek" címmel megjelent írás szerint az egyik belvárosi gimnázium kosárlabda csapata meccsre érkezett egy peremkerületi iskolába. A vendéglátó iskolában elképesztő hangulat fogadta a vendégcsapatot. Az eseményeket követően - írásos feljelentés alapján - büntetőeljárás indult három személy ellen, csoportos garázdaság gyanúja miatt.
A cikk azt is tartalmazta, hogy a vendégcsapatot kísérő tanárt be sem hívták a rendőrségre, a csapat tagjait alkotó fiatalkorúakat pedig - szemben a támadó fiatalkorúak kihallgatásával törvényes képviselő jelenléte nélkül hallgatták ki a történtekről.

A cikk szerint a vendégcsapatot kísérő tanár - a meccs végén - kérte a vendéglátó iskola igazgatóját, hogy kísérje ki őket, de azt válaszolta, hogy "nem lesz semmi probléma". vagyis nem tett eleget a kérésnek.

A cikk alapján hivatalból vizsgálat indult.

Érintett alkotmányos jogok:

A jogállamiság és a jogbiztonsághoz való jog. (Alk. 2. § /1/ bek.)

Alkalmazott jogszabályok

A büntetőeljárásról szóló 1973. évi I. törvény 
-63. § (2) bek. így szól: A kihallgatás előtt "Tisztázni kell, hogy a tanú vallomástételének nincs-e akadálya (65-66. §) és figyelmeztetni kell őt a hamis tanúzás következményeire."
(4) bek. szerint: "Gyermek- és fiatalkorú tanúkénti kihallgatásánál - a hatóság belátása szerint gondozója és pedagógus nevelője is jelen lehet."
- 64. § (2) bek. így rendelkezik: "Ha a tanú vallomása a terhelt vagy más tanú vallomásával ellentétes, ennek tisztázását szükség esetén szembesítéssel kell megkísérelni. A szembesített személyek vallomásukat egymással élő szóban közlik. A hatóság megengedheti, hogy kérdéseket tegyenek fel egymásnak."
- 87. § (2) bek. szerint: "A terheltet a kihallgatásának megkezdésekor figyelmeztetni kell arra, hogy nem köteles vallomást tenni, a vallomás tételét a kihallgatás folyamán bármikor megtagadhatja, továbbá, hogy amit mond, az bizonyítékként felhasználható. A figyelmeztetést és a terhelt válaszát jegyzőkönyvbe kell foglalni. A figyelmeztetés elmaradása esetén a terhelt vallomása bizonyítási eszközként nem vehető figyelembe."
(3) bek. szerint: "Ha a terhelt a vallomás tételét megtagadja, figyelmeztetni kell arra, hogy ez az eljárás folytatását nem akadályozza, de a védekezésének erről a módjáról lemond."
- 88. § (2) bek. így szól: "Ha a terheltek, illetőleg a terhelt és 'a tanú vallomásai egymással ellentétesek, szükség esetén szembesítéssel [64. § (2) bek.] kell az ellentétet tisztázni."

A bűnügyek rendőrségi nyomozásáról szóló módosított 40/1987. sz. utasítás (továbbiakban: NYUT) 
129. pontja szerint: "A tanút minden kihallgatás alkalmával és szembesítés megkezdése előtt is figyelmeztetni kell a mentességi jogára. ... az igazmondásra és a hamis tanúzás következményeire figyelmeztetni kell. A figyelmeztetésnek és a tanú erre adott nyilatkozatának a jegyzőkönyvből ki kell tűnni..."
132. port szerint: A tanú "...ismételt kihallgatása esetén, ha a vallomást az előző kihallgatáskor felvett jegyzőkönyvben folyamatosan rögzítik, az egyéb személyi adatok mellőzésével csak a tanú nevét, a kihallgatás helyét és idejét, valamint a 129. pontban meghatározott figyelmeztetést és az arra tett nyilatkozatot kell jegyzőkönyvbe... foglalni."
174. pontjának 2. és 3. mondata előírja, hogy a gyanúsítottat "...kihallgatásának megkezdésekor figyelmeztetni kell, hogy nem köteles vallomást tenni, és a vallomástételét a kihallgatás folyamán, bármikor megtagadhatja, továbbá, hogy amit mond az bizonyítékként felhasználható. A figyelmeztetést és a gyanúsított válaszát jegyzőkönyvbe kell foglalni, és a gyanúsítottal külön alá kell íratni.
180. pont 3. és 4. mondata szerint: "...A gyanúsítottat - más gyanúsítottal vagy tanúval történő szembesítés előtt - a Be. 87. § (2) bekezdésében foglalt jogaira kell figyelmeztetni. A figyelmeztetéseket és az arra adott válaszokat jegyzőkönyvbe kell foglalni."
181. pont így szól "Ha több gyanúsított vagy tanú szembesítése szükséges, az ellentétes vallomást tevőket egyenként kell szembesíteni."
272. pont szerint: "Az alapos gyanú közlésekor a gyanúsítottat ki kell oktatni arra, hogy védőt választhat, illetőleg a nyomozó hatóságtól a védő kirendelését kérheti. Ha a védelem kötelező, a gyanúsítottal ezt közölni kell. A gyanúsítottnak az ezzel kapcsolatos nyilatkozatait a kihallgatásáról felvett jegyzőkönyvbe kell foglalni."

BH 1996./520. jogeset szerint: „A gyermek- és fiatalkorú tanúkénti kihallgatásánál gondozójának és a pedagógus nevelőjének a jelenléte nem kötelező; eljárási szabálysértés ha ezeknek a tanúknak a nyomozás során tett vallomását a bíróság kizárja a bizonyítási eszközök köréből [Be. 63. § (4) bek.]."

Megállapított tényállás

A Magyar Hírlap 1997. május 10-i számában, "Verés a vesztesnek" c. cikke alapján felmerült annak gyanúja, hogy a cikkben leírtakra tekintettel csoportos garázdaság alapos gyanúja miatt indult büntetőeljárást folytató rendőri szerv megsértette a jogállamiság és a jogbiztonság követelményét. Ezért megalapozottá vált hivatalból megvizsgálni az eljárás tőrvényességét. Ennek érdekében megvizsgáltattam a pécsi rendőrkapitányságon 2577/1997. bü. szám alatt folyamatban lévő ügyben eddig keletkezett iratokat.
Felmerült az is, hogy a vendéglátó iskola igazgatójának esetleges felelősségét is vizsgáljuk, de erre végül nem került sor. Ennek oka részben az, hogy az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló törvény 16. § (1) bekezdése szerint - mivel a gimnázium nem hatóság és nem közszolgáltatást végző szerv - az ügyben az országgyűlési biztosnak nem volt hatásköre eljárni, részben pedig az a körülmény, hogy az iskola igazgatója kérés ellenére sem kísérte ki a vendégcsapatot, nem okozta alkotmányos visszásság gyanúját. Ilyen munkaköri kötelességet ugyanis jogszabály nem ír elő.

A vizsgálat megállapításai:

A pécsi rendőrkapitányság 2577/1997. bü. szám alatt garázdaság bűntettének alapos gyanúja miatt 1997. április 22-én rendelt el nyomozást. Az ügyben a pécsi Ciszterci Rend Nagy Lajos Gimnázium tanára tett feljelentést. A nyomozás elrendelését megelőzően már folyt adatgyűjtés és nyomozási cselekmény is. Ez utóbbit tanúsítja, hogy a feljelentést tevő tanár tanúként való kihallgatása 1997. április 18-án történt. A jegyzőkönyv szerint a tanúkihallgatás kezdete 9.56 óra, a jegyzőkönyv lezárásának ideje pedig 8.45 óra. Az időpontok megjelölése - valószínű elírás miatt - ellentmondásos. A jegyzőkönyv névszerint tartalmazza, hogy ki ellen indult a nyomozás, tehát az elkövető ismert volt.

A következő tanúkihallgatás napja 1997. április 22. Ezen a napon hat tanút hallgatott ki a nyomozó szerv, melyből négy fiatalkorú volt. A fiatalkorúak a vendégcsapat tagjai voltak, kihallgatásukon törvényes képviselő nem volt jelen. Valamennyi tanúkihallgatási jegyzőkönyv szerint a nyomozás ismeretlen tettes ellen indult, szemben az április 18-án felvett tanúkihallgatási jegyzőkönyvben foglaltakkal.
Folytatólagos tanúkihallgatásokat foganatosítottak 1997. május 15-én, 16-án, 20-án, 30-án. A május 15-én és 16-án kihallgatott fiatalkorúak folytatólagos tanúkihallgatási jegyzőkönyve nem tartalmazza a tanú kötelező figyelmeztetésének megtörténtét, nem nyilatkoztatták őket arra sem, hogy korábbi vallomásukat fenntartják-e.
A folytatólagos tanúkihallgatásoknál sem volt jelen a fiatalkorúak törvényes képviselője.

Az ügyben 1997. április 22-én gyanúsítottként hallgattak ki három személyt. Közülük kettőt 1997. május 20-án, egyet május 27-én folytatólagosan is kihallgattak. Az első gyanúsítotti kihallgatáson az egyik személyt nem figyelmeztették a Be. 87. §. (2) bekezdésében foglaltakra, a folytatólagos gyanúsítotti kihallgatáson pedig mindhárom gyanúsított esetében elmulasztotta a nyomozó szerv a figyelmeztetést.

A nyomozó szerv 1997. május 20-án és 29-én szembesítéseket folytatott tanúk és gyanúsítottak között. A gyanúsítottakat szembesítés alkalmával sem figyelmeztették a Be. 87. §. (2) bekezdésében foglaltakra. A május 29-én felvett szembesítési jegyzőkönyv szerint - ahol egy tanút mindhárom gyanúsítottal szembesítettek - a gyanúsítottak a szembesítésen együttesen voltak jelen. Ez utóbbi jegyzőkönyvön egyébként nem a 2577/1997. bü., hanem a 8495/1997. bü. szám szerepel, továbbá nem garázdaság, hanem természet elleni erőszakos fajtalanság bűntette van feltüntetve az ügy tárgyaként. Ugyanakkor a szembesítés során feltett kérdések a garázdaság miatt indult büntetőügyhöz kapcsolódnak.

Az iratokból megállapítottam, hogy a Magyar Hírlap cikkében megjelent azon állítás, mely szerint a vendégcsapatot kísérő tanárt a rendőrség nem hallgatta meg, nem fedi a valóságot. Ő volt ugyanis az, akit már 1997. április 18-án kihallgattak tanúként, illetve ő tett feljelentést is, melynek kelte 1997. április 22.
Az igaz, hogy a fiatalkorúakból álló vendégcsapat tagjai közül tanúként kihallgatott személyek kihallgatásán nem vett részt törvényes képviselő. Ez azonban a Be. 63. § (4) bek. szerint nem kötelező, hanem a hatóság belátásától függ, hogy jelen van-e vagy sem gyermek- és fiatalkorú tanúkénti kihallgatásakor gondozó vagy pedagógus nevelő. Ugyanezt támasztja alá a BH 1996. évi 520. számú jogeset. '

Megállapítottam azt is, hogy a vendégcsapat tagjait megtámadó személyek nem a vendéglátó csapat tagjai közül kerültek ki, hanem a szurkolók közül. Ezen személyeket nyilvánította gyanúsítottá - akik egyébként már felnőtt korúak voltak és az iratok szerint kihallgatásukon a nyomozó szerv tagján kívül más nem vett részt - az ügyben eljáró rendőri szerv.

Előzőekből kitűnik, hogy az ügyben az adott körülmények szempontjából jelentős tények felderítését célzó nyomozati cselekményeket végeztek az eljáró nyomozó szervek. Itt tehát alkotmányos visszásság nem áll fenn az ügyben.
A Be. a bűncselekmény gyanújával kapcsolatos adatok értékelését a nyomozó hatóságok (rendőrség, ügyészség), vádemelés esetén a bíróság feladatává teszi. Az országgyűlési biztos nem értékelheti a nyomozás során felmerült bizonyítékokat, nem állapíthatja meg bűncselekmény alapos gyanúját, vagy annak hiányát, nem rendelheti el a nyomozás megszüntetését és nem mondhatja ki senki ártatlanságát, illetve bűnösségét.
Az országgyűlési biztos hatásköre alkotmányos visszásság esetén áll fenn és ilyen esetben tekintet nélkül arra, hogy folyamatban lévő eljárásról van-e szó vagy sem - ajánlást tehet.

Az ügyben az alábbi - jogállamiság és jogbiztonság sérelmét okozó - alkotmányos visszásságokat állapítottam meg:

- Mulasztott a nyomozó szerv eljáró tagja azoknál a folytatólagos tanúkihallgatásoknál, amikor a tanút nem figyelmeztette a Be. 63. § (2) bekezdésében kötelezően előírtakra, vagyis a hamis tanúzás törvényes következményeire. Ezzel megsértette a NYUT 129. és 132. pontját is, mely szerint a tanút minden kihallgatása alkalmával és szembesítés megkezdése előtt figyelmeztetni kell mentességi jogára, az igazmondásra és a hamis tanúzás következményeire. A figyelmeztetésnek és a tanú erre adott nyilatkozatának a jegyzőkönyvből ki kell tűnnie.
- Nem tett eleget maradéktalanul a rendőri szerv a Be. 87. §. (2) bekezdésében, valamint a NYUT 174. pontjában foglaltaknak sem. Egy gyanúsított kihallgatásán, továbbá valamennyi folytatólagos gyanúsítotti kihallgatáson ugyanis nem figyelmeztette a gyanúsítottat arra, hogy nem köteles vallomást tenni, a vallomás tételét a kihallgatás folyamán bármikor megtagadhatja, továbbá, hogy amit mond, az bizonyítékként felhasználható. Ugyanez a mulasztás történt akkor, amikor a gyanúsítottakat tanúkkal szembesítette a hatóság eljáró tagja.
- A NYUT 181. pontjában foglaltakat is figyelmen kívül hagyta a hatóság tagja akkor, amikor tanú és gyanúsítottak szembesítésekor - legalábbis a jegyzőkönyv tanúsága szerint - egyszerre volt jelen valamennyi szembesítendő személy. A NYUT szerint ugyanis ha több gyanúsított vagy tanú szembesítése szükséges, a két ellentétes vallomást tevőket egyenként kell szembesíteni.
- Nem járt el következetesen a hatóság tagja az egyes vallomások jegyzőkönyvezésekor sem. Esetenként a jegyzőkönyvek szerint ismeretlen tettes ellen, más esetekben pedig ismert, névszerint megjelölt személy ellen indult eljárásként tüntette fel az ügyet a kihallgatást végző rendőr. Ugyanezt állapítottam meg az 1997. április 18-án felvett tanúkihallgatási, valamint az 1997. május 29-én foganatosított szembesítésről készült jegyzőkönyvekről.

Ajánlások:

 - Ajánlom a Baranya Megyei Rendőr-főkapitányság vezetőjének, hogy az ügyben eljárt rendőri szerv eljárásában feltárt jogállamiság és jogbiztonság sérelmének jövőbeni megszüntetése érdekében tegye meg a szükséges intézkedéseket, illetve hívja fel a felügyelete alá tartozó nyomozó szerveket a büntetőeljárásról szóló jogszabályok és a vonatkozó belső rendelkezések maradéktalan betartására. A konkrét ügyben kérem főkapitány urat szíveskedjék megvizsgálni, hogy az ügyintéző vagy az osztályvezető részéről történt-e mulasztás az ügyben. Kérem, hogy felülvizsgálata eredményétől függően szíveskedjék a szükséges intézkedéseket megtenni.

- Megkeresem a Baranya Megyei Főügyészség vezetőjét és indítványozom, hogy a pécsi rendőrkapitányság 2577/1997. bü. számú ügyében szíveskedjék az iratokat felülvizsgáltatni és a szükséges ügyészi intézkedéseket megtenni. Kérem továbbá, hogy az ügyben rendeltessen el fokozott ügyészi felügyeletet.

Budapest, 1997. augusztus 22.

Gönczöl Katalin