OBH 4962/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Kiss László

Az eljárás megindulása:
	Az Új Magyarország c. lap 1997. május 10-én megjelent számában, "Munkában a Kuncze-rendőrség" címmel hírt adott arról, hogy a munkahelyénél lévő parkolóba behajtani szándékozó N. A. debreceni vállalkozóval és a segítségül hívott férjével szemben egy rendőr közlekedési szabálysértés miatt intézkedett. A cikk szerint az intézkedés kulturálatlan és indokolatlanul szigorú volt. 
	A cikk alapján az  1993. évi LIX. tv. 16. § (2) bekezdésére tekintettel, hivatalból vizsgálatot rendeltem el az esetleges alkotmányos visszásság megállapítása érdekében.

Érintett alkotmányos jog:
Jogállamiság, jogbiztonsághoz való jog (Alk. 2 .§ (1)bek. )

Alkalmazott jogszabályok:
1994. évi XXXIV. törvény a Rendőrségről
13. § (1) A rendőr jogkörében eljárva köteles intézkedni vagy intézkedést kezdeményezni, ha olyan tényt vagy körülményt észlel, illetőleg hoznak tudomására, amely rendőri beavatkozást igényel. Ez a kötelezettség a rendőrt halaszthatatlan esetben szolgálaton kívül is terheli, feltéve, hogy az intézkedés szükségességének időpontjában intézkedésre alkalmas állapotban van.
(2) A rendőr köteles a törvény rendelkezésének megfelelően, részrehajlás nélkül intézkedni.
19. § (1) A jogszabályi előírások végrehajtását szolgáló rendőri intézkedésnek – ha törvény vagy nemzetközi megállapodás másként nem rendelkezik – mindenki köteles magát alávetni, és a rendőr utasításának engedelmeskedni. A rendőri intézkedés során annak jogszerűsége nem vonható kétségbe, kivéve, ha a jogszerűtlenség mérlegelés nélkül, kétséget kizáróan megállapítható.
(2) A rendőr jogszerű intézkedésének való ellenszegülés esetén az e törvényben meghatározott intézkedések és kényszerítő eszközök alkalmazhatók.

1968. évi I. törvény a szabálysértésekről
68. § (1) A szabálysértési hatóságnak az ügy érdemében hozott első fokú határozata ellen az elkövető, valamint a sértett fellebbezhet. Aki kártérítést kért vagy a kárigényét bejelentette, illetőleg akire nézve a határozat rendelkezést tartalmaz, a határozat őt érintő része ellen ugyancsak fellebbezéssel élhet.
(3) Fellebbezni a határozat kihirdetésekor vagy a kézbesítéstől számított tizenöt napon belül lehet. A fellebbezést az első fokú szabálysértési hatóságnál kell benyújtani. Az első fokú szabálysértési hatóság a fellebbezést és az eljárásban keletkezett összes iratot – a fellebbezési határidő leteltétől számított 8 napon belül – felterjesztheti a másodfokú szabálysértési hatósághoz.
(4) A fellebbezésnek a határozat végrehajtására halasztó hatálya van.
69. § (1) Ha a fellebbezés elkésett, vagy azt nem a jogosult terjesztette elő, az első fokú szabálysértési hatóság a fellebbezést elutasítja.

Hivatalos személy akadályozása
98. § Aki a hivatalos vagy a közfeladatot ellátó személy jogszerű eljárását szándékosan akadályozza, tízezer forintig terjedő pénzbírsággal sújtható.

17/1968. (IV. 14.) Korm. rendelet egyes szabálysértésekről
5. § (1) Aki az igazoltatásra feljogosított személy felszólítására személyi adatainak bemondását, személyazonosságának megállapítása végett személyi igazolványának (útlevelének) átadását megtagadja, vagy az említett adatokra vonatkozólag valótlant állít,
tízezer forintig terjedő pénzbírsággal sújtható.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott szabálysértés miatt az eljárás a rendőrség hatáskörébe tartozik.
Közúti közlekedési szabályok kisebb fokú megsértése
51. § Aki a közúti közlekedés szabályait – a 43–50. § -ban meghatározott eseteken kívül – megszegi, tízezer forintig terjedő pénzbírsággal sújtható.
62. § (1) A közlekedésrendészeti szabálysértések (II. Fejezet II. Cím) miatt az eljárás a rendőrség hatáskörébe tartozik.
(4) A szabálysértési hatóság a közúti közlekedési szabálysértés elbírálása alkalmával a külön jogszabályban meghatározott közlekedési igazgatási intézkedést is megteheti.
3/1995. (III. 1.) BM rendelet a Rendőrség Szolgálati Szabályzatáról
6. § (1) Bűncselekmény vagy szabálysértés észlelése, valamint a közrendet, a polgárok személyét vagy javait fenyegető veszélyhelyzet esetén a rendőrt intézkedési kötelezettség terheli [Rtv. 13. § (1) bek.].
20/1990. (VIII. 6.) BM rendelet a közúti közlekedés rendőrhatósági igazgatásáról
10. § (2) A gépjármű tulajdonosa a rendőrhatóságnak az e célra rendszeresített, térítésköteles formanyomtatványon, 15 napon belül köteles bejelenteni
a) a forgalmi engedélybe bejegyzett adatokra vonatkozó változást, a Magyarországon állandó lakóhellyel rendelkező magyar állampolgárok lakcímváltozásának kivételével;
11. § (1) A rendőrhatóság a forgalmi engedélyt és a rendszámtáblát visszavonja, ha
h) a forgalmi engedély adataiban bekövetkezett változást – kivéve, ha azt a 9. § (3) bekezdése szerint a forgalmi engedélybe bevezették – a gépjármű tulajdonosa a változást követő 15 napon belül nem jelentette be;

Megállapított tényállás:
	A cikkben szereplő esemény 1997. április 26-án történt Debrecenben, a Kölcsey Művelődési Központ parkolójának bejáratánál. A parkoló rendezvény miatt le volt zárva, a behajtást csak írásbeli engedéllyel rendelkező gépkocsik számára engedélyezték, a területet kutyás rendőr járőr biztosította. N. A. vállalkozó - akinek az üzlete a Művelődési Házban volt - 08.25-kor be kívánt hajtani a parkolóba, de a rendőr engedély hiányában nem engedte be. A gépkocsit vezető hölgy, rövid vita után elhajtott, de biztonsági övét nem kapcsolta be. 08.42-kor a gépkocsi visszatért, a hölgy ekkor már rendelkezett behajtási engedéllyel, de ekkor sem volt bekapcsolva a biztonsági öve, ezért a rendőr elkérte az okmányait. Az okmányokból kitűnt, hogy N. A. a gépkocsit február 25-én vásárolta, de az átíratást elmulasztotta. A rendőr közölte, hogy a szabálysértés miatt a gépkocsi okmányait és rendszámát bevonja, felszólította a járművezetőt, hogy álljon félre és szerelje le a rendszámtáblákat. N. A. rádiótelefonon felhívta férjét és segítségét kérte. 
	A szintén gépkocsival érkező férj - B. I. - felelősségre vonta a rendőrt, amiért feleségével szemben intézkedett. A rendőr közölte vele az intézkedés okát és azt, hogy az ő szerepe csak annyi lenne, hogy szerelje le a rendszámtáblákat, amennyiben segíteni akar. B. I. beszállt felesége gépkocsijába és nagy sebességgel a rendőr felé kanyarodott, majd közvetlenül előtte lefékezett. A rendőr felszólította, hogy állítsa le a motort, szálljon ki a kocsiból és igazolja magát. B. I. csak ismételt felhívásra volt hajlandó igazolni magát - miután a rendőr a "törvény nevében" szavakkal és előállítás kilátásba helyezésével erre felszólította - de a motort ekkor sem állította le, azzal fenyegette a rendőrt, hogy el fogja veszíteni az állását.
	A rendőr rádión jelentette szolgálati helyének az eseményt és azt, hogy az intézkedés alá vont személy nem akarja levenni a rendszámot. B. I. ugyancsak segítséget kért rádiótelefonon a 107 hívószámon. A helyszínre érkező gépkocsizó járőr az ügyben nem tudott állást foglalni, ezért a helyszínre hívták a parancsnokukat is. B. I. végül tartójukkal együtt letépte a rendszámtáblákat felesége kocsijáról és átadta azokat a rendőröknek.
	Az intézkedő rendőr N. A.-t közlekedési szabálysértésért és átíratási kötelezettség elmulasztásáért, B. I.-t intézkedés akadályozásáért és igazolás megtagadásáért feljelentette. 
	B. I.-vel szemben a szabálysértési hatóság igazolás megtagadása miatt, tárgyalás nélkül 6000 Ft. bírságot szabott ki, tekintve, hogy két éven belül volt már szabálysértésért bírságolva. B. I. a jogorvoslati határidő eltelte után kérelemmel fordult az Igazgatásrendészeti Osztály vezetőjéhez, amelyben kérte a határozat felülvizsgálatát. Indokai szerint a rendőri feljelentés nem felelt meg a valóságnak, ezt felesége és egy megnevezett tanú is igazolni tudja, továbbá ezt támasztja alá, hogy "a rendőr sem alkalmazott kényszerítő eszközöket, pedig - ha azt a helyzet lehetővé teszi - megtehette volna". Elkésett kérelmét fontos üzleti elfoglaltságával magyarázta. Kérelmének helyt adva, az október 10-én tartott tárgyalás során szembesítették az intézkedő rendőrrel és meghallgatták az általa megnevezett tanút, aki érdemi nyilatkozatot nem tudott tenni. Az eljárást bizonyítottság hiányában a szabálysértési hatóság megszüntette. 

A vizsgálat megállapításai:
	A Debreceni Rendőrkapitányság vezetőjétől beszerzett iratok alapján megállapítható volt, hogy a parkolóban szolgálatot teljesítő rendőr jogszerűen intézkedett N. A.-val szemben. Szolgálati kötelezettségét teljesítette, amikor megakadályozta, hogy a lezárt parkolóba engedély nélkül behajtson, ugyanígy később is, amikor a biztonsági öv bekapcsolása nélkül elhajtó, majd visszaérkező személyt szabálysértés miatt igazoltatta. A férj és a tanú rendelkezésre álló meghallgatási jegyzőkönyvei alapján nem volt kifogásolható az intézkedés végrehajtása, hangvétele. A rendőr és az intézkedéssel érintett hölgy, illetve férje között kialakult vita során a rendőr megőrizte higgadtságát, a két polgári személy provokatív magatartása ellenére. A rendőrségről szóló törvény alapján a jogszabályi előírások végrehajtását szolgáló rendőri intézkedésnek – ha törvény vagy nemzetközi megállapodás másként nem rendelkezik – mindenki köteles magát alávetni, és a rendőr utasításának engedelmeskedni. A rendőri intézkedés során annak jogszerűsége nem vonható kétségbe, kivéve, ha a jogszerűtlenség mérlegelés nélkül, kétséget kizáróan megállapítható.
	A vizsgálat nem terjedt ki a felelősség mértékének elbírálásánál figyelembe vett körülményekre. A felek az igazolás megtagadásán kívül a szabálysértések elkövetését elismerték. A férjjel szemben a két hónapos késéssel benyújtott kérelem alapján a szabálysértési tárgyalás megtartása és az eljárás megszüntetése a méltányosság messzemenő érvényesítését jelentette.
	A vizsgálat megállapításai alapján a rendőrség eljárása a felek alkotmányos jogait nem sértette, az ügyben alkotmányos visszásság nem állapítható meg, ezért a vizsgálatot megszüntetem.

Budapest, 1998. május

Gönczöl Katalin