OBH 4820/1997.
az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének
jelentése
Előadó: Dr. Garamvári Miklós

A vizsgálat megindítása

A Panaszos beadványában sérelmezte, hogy Budapest Főváros Közigazgatási Hivatala (a továbbiakban: Közigazgatási Hivatal) mint felettes hatóság nem bírálta el a Budapest II. kerületi Önkormányzat Polgármesteri Hivatal (a továbbiakban: Polgármesteri Hivatal)  építményadót kivető és a Panaszos által megfellebbezett határozatát. 

Az ügyben a vizsgálatot 1997. augusztus 4-én megindítottam.

A vizsgálat megindításával egyidejűleg megkerestem a Fővárosi Közigazgatási Hivatal vezetőjét, tekintettel arra, hogy a rendelkezésemre bocsátott információk alkotmányos jogokkal összefüggő visszásság fennállására engedtek következtetni.

Az ügy jogszabályi háttere		

Az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló, 1957. évi IV. törvény (a továbbiakban: Áe.) 15. § (1) bekezdése az elintézési határidőről szólva rögzíti, hogy az érdemi határozatot a kérelem előterjesztésétől, illetőleg az eljárás hivatalból történt megindításától számított harminc napon belül kell meghozni. Ennél rövidebb határidőt bármely jogszabály, hosszabbat pedig csak törvény, törvényerejű rendelet vagy kormányrendelet állapíthat meg.

A felettes szerv eljárása esetén az elintézési határidő az iratoknak a felettes szervhez érkezésekor kezdődik. A közigazgatási szerv a felettes szerve intézkedésének kézhezvételétől számított öt napon belül köteles az iratokat felterjeszteni.

Az Áe. 62. § (1) bekezdése szerint az ügyfél az ügy érdemében hozott első fokú határozat ellen fellebbezhet. A fellebbezés joga megilleti azt is, akire a határozat rendelkezést tartalmaz. Ha jogszabály másként nem rendelkezik, a fellebbezést a határozat közlésétől számított tizenöt napon belül lehet előterjeszteni.
A törvény 65. § (1) bekezdése szerint a fellebbezést annál a közigazgatási szervnél kell előterjeszteni, amely a megtámadott határozatot hozta. A fellebbezésben új tények és bizonyítékok is felhozhatók.

A fellebbezést az ügy összes iratával a fellebbezési határidő leteltétől számított nyolc napon belül fel kell terjeszteni a felettes szervhez, kivéve ha a közigazgatási szerv a megtámadott határozatot visszavonja, illetőleg a fellebbezésnek megfelelően módosítja, kijavítja vagy kiegészíti. A fellebbezésről a felettes közigazgatási szerv határoz.

A felettes szerv a fellebbezéssel megtámadott határozatot és az azt megelőző eljárást megvizsgálja, tekintet nélkül arra, hogy ki és milyen okból fellebbezett. A vizsgálat eredményeként a határozatot helybenhagyja, megváltoztatja vagy megsemmisíti.

Amennyiben a felettes szerv, ha az érdemi határozat hozatalához nincs elég adat, vagy a tényállás további tisztázása szükséges, a határozat megsemmisítése mellett az ügyben első fokon eljárt közigazgatási szervet új eljárásra utasíthatja, vagy a tényállás kiegészítése iránt maga intézkedik.

Amint arra az Alkotmánybíróság is már több esetben rámutatott (Pl. 72/1995.(XII.15) AB határozatában), az államigazgatási eljárást szabályozó törvények nem biztosítanak sem jogorvoslati lehetőséget, sem más hatékony jogi eszközt – még a kérelemre indult eljárásokban sem – az ügyfélnek arra, hogy a közigazgatási határozat meghozatalát – a jogszabályokban előírt elintézési határidő huzamos idejű elmulasztása okán – kikényszeríthesse.

Nincs alanyi joga a kérelmezőnek arra, hogy a közigazgatás hallgatása esetén ügyének eldöntése érdekében valamilyen jogorvoslattal élhessen. A döntés hiánya miatt nem nyújthat be fellebbezést, s nem kérhet bírósági felülvizsgálatot sem. Ezen jogorvoslati eszközök igénybevételét ugyanis a törvények – kiemelten az Áe. 62., 71. és 72. §-ai – csak a már meghozott határozat megtámadása céljából teszik lehetővé.

A közigazgatási szerv kártérítési felelősségének bírósági megállapításából eredő fenyegetettsége ugyan valamelyest a határozat túlzott késedelem nélküli kiadására ösztönöz, de nem általánosan. A kár megtérítésére irányuló követelés ugyanis legfeljebb a mulasztás következményeként keletkezett kár utólagos igénylésére nyújt lehetőséget, magának a jogellenes helyzetnek a megszüntetésére nem.

A közigazgatási eljárásban az ügyintézési határidők betartásának garanciális jelentősége van.

Az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében meghatározott jogállam fogalmának egyik feltétlen ismérve a jogbiztonság. A jogbiztonságnak viszont elengedhetetlen követelménye, hogy a jogalkalmazói magatartás – adott esetben: az államigazgatás és az önkormányzat döntési feladat- és hatáskörébe tartozó ügy törvényi szabályozás szerinti elintézésének időtartama – előre kiszámítható legyen. 

Az ügyfél közigazgatási határozathozatalra vonatkozó joga nem tehető függővé attól, hogy a közigazgatási szerv milyen időpontban hajlandó dönteni a hatáskörébe utalt ügyben. A közigazgatásnak ugyanis alkotmányos kötelessége, hogy hatáskörét gyakorolja, azaz illetékességi területén a hatáskörébe utalt ügyben az erre megszabott idő alatt érdemi döntést hozzon. 

(...) Akár kérelemre, akár hivatalból indul tehát az eljárás, a közigazgatási határozat előírt időben történő kiadása jogos magán- és – közvetlenül vagy közvetve – közérdeket szolgál.

A vizsgálat megállapításai

A Fővárosi Közigazgatási Hivatal tájékoztatása szerint a Panaszos fellebbezése 1996. október 4-én került iktatásra Budapest II. kerület Polgármesteri Hivatalánál. Az első fokú hatóság 1996. november 26-án keltezett felterjesztését a Fővárosi Közigazgatási Hivatal 1996. december 10-én iktatta.

A Közigazgatási Hivatal 1997. január 15-én, hivatkozva a tényállás tisztázatlanságára, visszaküldte a Polgármesteri Hivatalnak, ahonnan azok 1997. február 27-én érkeztek vissza.

A Közigazgatási Hivatal 1997. március 21-én hozott az ügyben jogerős másodfokú határozatot, amelyben az első fokú határozatot megsemmisítette és az első fokon eljárt szervet új eljárásra utasította.

Az első fokú hatóság a másodfokú határozatot - állítása szerint - 1997. májusában postázta, saját, VII/2439/4/1997. számú határozatával együtt. Ezt a határozatot a postai tértivevényen aláíróként szereplő, E. Gy vette át.

A küldemény átvételének jogcímét és azt, hogy a Polgármesteri Hivatal valóban postázta e a Közigazgatási Hivatal határozatát a Polgármesteri Hivatal nem tudta dokumentálni.

A megismételt eljárás során hozott VII/2439/4/1997 számú, új határozat ellen a Panaszos ismételten fellebbezéssel élt. A törvényes határidőn belül érkezett fellebbezést a Közigazgatási hivatal 1997. július 7-én elbírálta, és az első fokú hatóság döntését helybenhagyta.

Az érintett alkotmányos jogok

Az országgyűlési biztos eljárása során a következő alkotmányos jogot vizsgálta az üggyel kapcsolatban:

1. A Magyar Köztársaság Alkotmányának 2. § (1) bekezdése szerint a Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.

2. A Magyar Köztársaság Alkotmányának 57. § (5) bekezdése szerint a Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírói, államigazgatási vagy más hatósági döntés ellen, amely jogát vagy jogos érdekét sérti.

A Polgármesteri Hivatal eljárása során megsértette az Áe. kézbesítésre és felterjesztésre vonatkozó előírásait, továbbá eljárása sérti az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált jogállamiságból fakadó jogbiztonság elvét is.

A hivatali mulasztásban megnyilvánuló alkotmányos visszásság  jövőbeni elkerülése érdekében az alábbi ajánlást teszem:

Felkérem Budapest Főváros II. Kerületi Önkormányzata Polgármesteri Hivatalának jegyzőjét, hogy gondoskodjék hivatalában a törvényben rögzített ügyintézési határidő és eljárási rend betartásáról.  

Kérem, hogy ajánlásom alapján tett intézkedéseiről az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló, 1993. évi LIX. törvény 20. §-ának (1) bekezdésében meghatározott határidőn belül tájékoztatni szíveskedjen.

Budapest, 1997. 													
																						Dr. Polt Péter