OBH 4543/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Kapcsolódó ügyek 4666/1997., 5556/1997.
Ügyintéző: dr. Nagy Erzsébet

Az eljárás megindítása:
Több barcsi lakos fordult a fenti számú ügyekben az országgyűlési biztoshoz, kérve Barcs Város Önkormányzatának a települési szilárd hulladék elszállításáról és kezeléséről, a helyi közszolgáltatás kötelező igénybevételéről szóló, sérelmezett rendeletének vizsgálatát. A jogbiztonság és a szerződéses szabadság elve sérelmének lehetősége miatt a vizsgálatot megindítottam.

A megállapított tényállás:
Barcs Város Képviselő-testülete a települési szilárd hulladék elszállításáról és kezeléséről, a helyi közszolgáltatás kötelező igénybevételéről szóló 22/1995.(X.27.) számú rendelete 1996. január 1. napjával lépett hatályba. Majd többszöri módosítás  után 1998. január 1-i hatállyal felváltotta Barcs Város Önkormányzatának e tárgykörben hozott új, 15/1997.(XI.28.) számú rendelete, melyre a vizsgálat irányult a felvetett, alapvetően a szemétszállítási díj mértékével összefüggő alábbi problémák kapcsán:
miért kell szerződés és a szolgáltatás igénybevétele nélkül is a teljes díjat fizetni.
differenciált díjazás bevezetése lenne indokolt főként a családi házas beépítésű lakókörzetekben, ahol kevesebb az elszállítandó szemét.
a díjcsökkentést szolgálhatná a szemétszállítás gyakoriságának csökkentése, illetve a kukás szállítás mellett a zárt zsákban történő szemétszállítás biztosítása.

Az ügy jogszabályi háttere:
A helyi önkormányzatokról szóló 1990. évi LXV. törvény 8. § (1) bekezdése a települési önkormányzat feladatává teszi a közszolgáltatások körében a településtisztaság biztosítását.

Az egyes helyi közszolgáltatások kötelező igénybevételét az 1995. évi XLII. törvény írja elő, melynek 1. § (1) bekezdése alapján a helyi közszolgáltatással ellátott területen lévő ingatlan tulajdonosa, használója az ingatlanon keletkező szilárd és folyékony hulladék elhelyezéséről - a helyi önkormányzat rendeletében meghatározott módon - a helyi közszolgáltatás igénybevétele útján köteles gondoskodni.

Szabályozza továbbá a hivatkozott törvény a következők szerint az önkormányzati rendelet minimális tartalmát.

Így a helyi önkormányzat rendeletben állapítja meg:
a helyi közszolgáltatás megszervezését, a közszolgáltatással ellátott terület határait;
a nyilvánosan meghirdetett pályázatot elnyerő, a közszolgáltatást végző intézmény vagy szakvállalkozás megnevezését, illetőleg annak a működési területnek a határait, amelyen belül a szolgáltató a közszolgáltatás teljes körét valamennyi tulajdonos tekintetében rendszeresen köteles ellátni;
a közszolgáltatás ellátásának rendjét és módját, a tulajdonos és a szolgáltató ezzel összefüggő jogait és kötelezettségeit;
az érintett közfeladattal összefüggő - jogszabályban nem rendezett - helyi önkormányzati hatósági feladatot, hatáskört és szabálysértést;
az elvégzendő szolgáltatás alapján a tulajdonost terhelő díjfizetési kötelezettséget, a díj mértékét, megfizetésének rendjét, az esetleges kedvezmények eseteit vagy a szolgáltatás ingyenességét.

A köztisztasággal és a települési szilárd hulladékkal összefüggő tevékenységekről szóló 1/1986. évi (II.21.) ÉVM-EüM rendelet 2. § (1) bekezdése előírja, hogy a köztisztaság megőrzésében mindenki köteles hathatósan közreműködni és a települési környezet szennyeződését, fertőzését eredményező tevékenységtől, illetőleg magatartástól tartózkodni.

Városokban, körzetközpontokban, kiemelt gyógy- és üdülőhelyeken, továbbá, ahol a terület rendeltetése azt szükségessé teszi, a települési szilárd hulladékkal összefüggő tevékenység ellátásáról szervezett módon kell gondoskodni.

Fenti rendelet alkalmazásában háztartási hulladéknak minősül a lakásokban, valamint a lakás, üdülés céljára használt egyéb helyiségekben, valamint a lakók közös használatára szolgáló helyiségekben és területeken keletkezett szilárd hulladék, továbbá a kisebb mennyiségű falvakolat, kerti és gazdasági hulladék, falomb, nyesedék, valamint a lakásban folytatott kisipari tevékenység gyakorlásából keletkezett hulladék, ha naponta keletkezett mennyisége nem haladja meg a meghatározott szokásosnak minősülő mennyiséget.

Az 1959. évi IV. törvény (Ptk.) 198. § (2) bekezdése kimondja, hogy jogszabály szerződés kötését kötelezővé teheti. E szakasz (3) bekezdése szerint szolgáltatásra irányuló kötelezettség és jogosultság jogszabályból vagy hatósági rendelkezésből szerződéskötés nélkül is keletkezhet, ha a jogszabály vagy a törvényes jogkörében eljáró hatóság így rendelkezik, és a kötelezettet, a jogosultat és a szolgáltatást kellő pontossággal meghatározza. Ilyen kötelezettséget csak törvény vagy kormányrendelet, továbbá törvény felhatalmazása alapján, annak keretei között önkormányzati rendelet írhat elő.
A Ptk. 388. §-a értelmében jogszabály kimondhatja, hogy a szerződés a szolgáltatás igénybevételével jön létre.

Az érintett alkotmányos jogok:
A vizsgálat lefolytatása során a következő alkotmányos jogokat vizsgáltam:

Az Alkotmány (1949. évi XX. törvény) 2. §-ában deklarált jogállamiság elvét, amely magában foglalja a jogbiztonsághoz való jogot.

Továbbá vizsgálat tárgyát képezte az Alkotmány 9. §-ában deklarált piacgazdaság elve, mely magában foglalja a szerződéses szabadságot is.

A vizsgálat megállapításai:
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 1. §-a szerint az országgyűlési biztos feladata, hogy az alkotmányos jogokkal kapcsolatban tudomására jutott visszásságokat kivizsgálja vagy kivizsgáltassa és orvoslásuk érdekében általános vagy egyedi intézkedéseket kezdeményezzen.

A jogbiztonság elsősorban a jogalkotóval szemben támasztja azt a követelményt, hogy a jog egésze, illetve az egyes szabályok világosak, egyértelműek, hatásukat tekintve pedig kiszámíthatóak, előre láthatóak legyenek.

Az egyes helyi közszolgáltatások kötelező igénybevételéről szóló, már hivatkozott törvény adott felhatalmazást az önkormányzatnak arra, hogy a szemétszállítási szolgáltatást a  településen egyedileg szabályozzák különös figyelemmel arra, hogy hulladék minden ingatlanon keletkezik és annak szervezett gyűjtése, kezelése közegészségügyi környezetvédelmi okokból valamennyiünknek egyformán érdeke.

A vizsgálat alá vont rendelet szabályai világosak, egyértelműek, hatásukat tekintve kiszámíthatóak, többek között meghatározva a szemétszállítás rendszerességét és a szemétszállítási díj lakásonkénti mértékét. Ez utóbbi díjmeghatározás átalány jellegűnek minősül.

Az Alkotmánybíróság minden jogalkotó és jogalkalmazó szervre kötelező döntése értelmében, ha a jogalkotó átalánnyal vagy törvényes vélelem felállításával szabályoz az önmagában nem feltétlenül alkotmányellenes.

A jelenleg hatályos 200 Ft/hó + ÁFA összegű díjátalány az eddigi tapasztalatok alapján nem minősül magasnak.

A vizsgálat tárgyaként szereplő piacgazdaság elve magában foglalja a szerződési szabadságot is.

A szerződési szabadság általános elvét a Ptk. 200 §-a fogalmazza meg, mely szerint: „A szerződés tartalmát a felek szabadon állapíthatják meg.”
Ennek azonban korlátai vannak, mivel a szerződés egyes tartalmi elemeit jogszabály meghatározhatja, valamint jogszabály szerződés kötését kötelezővé teheti a Ptk. 198. §-ában foglaltakból következően.

A vizsgált esetben a háztartási hulladékkal kapcsolatos közszolgáltatás kötelező igénybevételét törvény írta elő.

A törvényi felhatalmazás alapján megalkotott önkormányzati rendelet - a korábbi megállapításokon túl - szabályokat tartalmaz a szemétszállítási díjfizetési kötelezettség teljesítésével kapcsolatban igénybevehető kedvezményekről is.

A vonatkozó jogszabályok és az Alkotmány rendelkezéseit figyelembe véve megállapítottam, hogy a sérelmezett önkormányzati rendelet nem alkotmányellenes, ezért az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény    19. § (2) bekezdése alapján eljárva elutasítom a beadványokat.

Budapest, 1998. február

Dr. Polt Péter