OBH 4488/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Valach Adrien

Az eljárás megindulása:

Panaszos testvérének gondnoksági-, valamint rokkantsági nyugellátási ügyeivel összefüggésben 1997. április 16-án fordult először hivatalomhoz. Beadványaiban egyrészt azt sérelmezte, hogy 1992. évtől kezdődően a testvére állapotával kapcsolatos bejelentéseire az illetékes Budapest XVII. kerületi gyámhatóság késedelmesen és nem kellő hatékonysággal intézkedett. Az időközben kirendelt eseti gondnokok nem az elvárható gondossággal intézték testvére öröklési ügyét és a gyámhatóság az erre vonatkozó panaszait nem körültekintően vizsgálta ki. Panaszos megítélése szerint a kifogásolt cselekmények és eljárás következtében testvérét anyagi és erkölcsi veszteség érte.
Sérelmezte továbbá, hogy a Fővárosi és Pest Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság 1997-ben testvére számára új nyugellátást állapított meg és nem az 1994-ben, az időszakos orvosi vizsgálat elmulasztása miatt megszüntetett rokkantsági nyugdíjat állította vissza, annak ellenére, hogy a megszüntetés alapjául szolgáló mulasztást igazolták. A határozat ellen panaszos jogorvoslattal élt, melyet a panasz megírása idejéig még nem bíráltak el.

Az ügyben a szociális biztonsághoz való alkotmányos alapjog sérelmének gyanúja miatt vizsgálatot indítottam. Vizsgálatra kértem fel a Fővárosi Közigazgatási Hivatal vezetőjét annak megállapítása érdekében, hogy az illetékes gyámhatóság illetőleg a kirendelt gondnokok az ügyben a jogszabályi előírások szerint jártak-e el.
A rokkantsági résznyugdíj megállapítása ellen kezdeményezett jogorvoslati eljárás még nem fejeződött be, azonban arra tekintettel, hogy a rokkantsági nyugellátás megszüntetésének alapjául szolgáló mulasztás összefüggésbe hozható a gondnokok működésével kapcsolatos kifogással, ebben a kérdésben is vizsgálatot indítottam. Indítvánnyal fordultam az Országos Nyugdíjbiztosítási Főigazgatóság főigazgatójához a rokkantsági nyugdíj megszüntetése és az új rokkantsági résznyugdíj megállapítása jogszerűségének felülvizsgálatát kérve.
Vizsgálati felkérésemnek mindkét megkeresett szerv eleget tett.

A megállapított tényállás

A kapott tájékoztatásokból és a rendelkezésemre álló iratokból a következő tényállást állapítottam meg.

Panaszos 1992. július 1-jén fordult Budapest Főváros XVII. kerületi gyámhatóságához, hogy  testvére számára - mivel annak belátási képessége hiányzott - gondnokot rendeljenek ki. A kérelmére megindult eljárásban 1996. áprilisáig több intézkedés történt: a gyámhatóság jogerős határozataival eseti gondnoko(ka)t rendelt ki és mentett fel, gondnoki számadásokat hagyott jóvá, cselekvőképességet érintő gondnokság alá helyezési eljárást kezdeményezett.
Panaszos testvérének elutasító magatartása miatt azonban a cselekvőképességet érintő gondnokság alá helyezési eljárás 1997. januárjáig nem vezetett eredményre. Ekkor panaszos testvérét kórházba szállították. 1997. március 17-én a gyámhatóság a korábban kirendelt vagyonkezelő eseti gondnokot tisztéből felmentette és panaszost rendelte ki testvére ideiglenes gondnokául [XVI-345/1997.], valamint egyidejűleg gondnokság alá helyezési pert indított. (A Pesti Központi Kerületi Bíróság 1998. február 18-án kelt 29.P.111.501/97/5. számú ítéletével panaszos testvérét cselekvőképességet korlátozó gondnokság alá helyezte.) A felkérésemre tartott közigazgatási hivatali vizsgálat ideje alatt az elsőfokú gyámhivatal a vagyonkezelő eseti gondnok elszámolását elbíráló határozatban [XVI-345/28/1997.] számszaki tévedést észlelt, ezért a határozatot saját hatáskörben visszavonta [XVI-501/11/98.] és a módosított végszámadást új határozattal [XVI-501/14/1998] 1998. június 22-én elfogadta. A határozatról a panaszost és a testvérét is értesítették.

A Fővárosi és Pest Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság panaszos testvérének 1979-ben megállapított rokkantsági nyugdíja folyósítását, mivel az előírt orvosi vizsgálaton nem jelent meg, 1994. július hó utolsó napjával megszüntette [B.12-40703/85/10.]. Panaszos erről 1997. januárjában szerzett tudomást, ezért 1997. februárjában testvére nevében igénybejelentéssel kereste meg az igazgatóságot. A Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság 1997. július 31-én panaszos testvérének - az új igénybejelentés alapján - rokkantsági résznyugdíjat állapított meg [12-04873/97/14.]. A határozat ellen a panaszos - ekkor már mint testvérének ideiglenes gondnoka - fellebbezéssel élt, a korábban megszüntetett rokkantsági nyugdíj visszaállítását kérve, arra hivatkozással, hogy testvére ügyei vitelére képtelen állapota miatt nem jelent meg az előírt orvosi vizsgálaton. A másodfokon hozott határozat a rokkantsági nyugdíjat hat hónapra visszamenőleg állapította meg, azonban az 1994. augusztus 1-jétől történő visszamenőleges megállapítási igényt elutasította [F.4056 B.12-4873/97/21.]. Panaszos a határozat ellen bírósághoz fordult. Időközben a felkérésemre folytatott vizsgálat során az Országos Nyugdíjbiztosítási Főigazgatóság főigazgatója az ügyet áttanulmányozva arra az álláspontra jutott, hogy az elrendelt időszakos orvosi felülvizsgálatról való távolmaradást a csatolt orvosi igazolásokkal elfogadhatóan igazolták, ezért felkérte a Fővárosi és Pest megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság vezetőjét a másodfokon hozott határozat saját hatáskörben történő felülvizsgálatára és módosító határozat kiadására. A Fővárosi és Pest Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság vezetője a felkérésnek eleget tett, a határozatot [F.4056 B.12-4873/97/21.] saját hatáskörben felülvizsgálta és 1998. július 7-én módosította akként, hogy a nyugellátást a korábban megszüntetett ellátással azonos összegben visszaállította [F.4056 B.12-4873/97/29.]

Alkalmazott jogszabályok

1993. évi LIX. törvény az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról

16. § (1) Az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság [29. § (1) bek.], illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.

17. § (1) Az országgyűlési biztos a hozzá benyújtott beadványt - a (2) bekezdésben foglalt kivétellel - köteles megvizsgálni. A célszerűnek tartott intézkedést - e törvény keretei között - maga választja meg.
(4) Ha az ügyben jogerős határozat született, az országgyűlési biztoshoz ennek közlésétől számított egy éven belül lehet beadvánnyal fordulni.

18. § (3) Az országgyűlési biztos az általa vizsgált ügy intézőjét vagy az eljárást folytató szerv bármely munkatársát meghallgathatja, továbbá az érintett szerv vezetőjét vagy felügyeleti szervének vezetőjét, valamint az annak lefolytatására a jogszabály által egyébként feljogosított szerv vezetőjét vizsgálat lefolytatására kérheti fel.

29. § (1) E törvény alkalmazásában hatóság:
a) az államhatalmi, államigazgatási feladatot ellátó szerv;
b) az államigazgatási jogkörben eljáró egyéb szerv;
c) a fegyveres erők;
d) a rendőrség, a rendészeti szerv;
e) a nemzetbiztonsági szolgálatok;
f) az igazságügyi szerv - kivéve a bíróságot -;
g) a helyi önkormányzat;
h) a bíróságon kívüli jogvitát kötelező érvénnyel eldöntő szerv.

Az érintett alkotmányos jog

- szociális biztonsághoz való jog [Alkotmány 70/E. §]

A vizsgálat megállapítása

Az ügyben az alábbiakat állapítottam meg.

1. Budapest Főváros XVII. Kerületi Gyámhatóságának 1996. április 16-át megelőzően a panaszos testvérének gondnoksági ügyében hozott, sérelmezett határozatait és eljárását az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 17. § (4) bekezdése alapján, mivel a jogerős határozatok hozatalától számított egy év eltelt, hatáskör hiányában nem vizsgáltam. Az 1996. április 16-a után hozott határozatok és eljárás vonatkozásában viszont alkotmányos jog sérelmét nem tapasztaltam.

2. Panaszos testvérének rokkantsági nyugellátásával kapcsolatos panaszt az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. § (1) bekezdése alapján, tekintettel arra, hogy az ügyben a jogorvoslati eljárás még nem fejeződött be, hatáskör hiányában érdemben nem vizsgáltam.

Mindezekre tekintettel az ügyben ajánlással nem élek.

Budapest, 1998. szeptember 16.

Gönczöl Katalin