OBH 4456/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: Tasnádiné dr Bácsi Zsuzsanna

Az eljárás megindulása

Panaszos kifogásolta, hogy az adós ingatlanának árverezése után, az adós  járulék tartozását a végrehajtó, az általa letétbe helyezett összegből egyenlítette ki a Megyei Egészségbiztosítási Pénztárnak.

Vizsgálatot az Alkotmányban rögzített tulajdonhoz való jog és a jogállamiságból levezethető jogbiztonság sérelmének gyanúja miatt indítottam.

A megállapított tényállás:

Panaszos, mint végrehajtást kérő  bírósági végrehajtást indított harmadik személy ellen. A végrehajtás során  az  adós ingatlanát is végrehajtás alá vonták. Az árverési hirdetmény 1997. január 21-én kelt.  A panaszos árverezési vevőként lépett fel, így az árverés előtt  a becsérték 10 %-át  195.000 Ft-t letétbe helyezett. Az árverést 1997. február  25-én tartotta meg a végrehajtó. Az árverés során az ingatlant a panaszos vette meg 1000.000 Ft-ért, vételárba a letett előleget beszámították. Az árverési jegyzőkönyvet az adós 1997. február 28-án vette át. Az adós a Megyei Egészségbiztosítási Pénztárnak is tartozott, így a MEP 1997. március 10-én végrehajtást indított. A MEP a végrehajtás során 1997. március 10-én lefoglalta adós ugyanazon ingatlanát, melyre a panaszos kérelmére már a bírósági végrehajtás is kiterjedt. A foglalásról a MEP 1997. március 11-én értesítette a végrehajtót.
A végrehajtó végrehajtási jutaléka az 1.000.000. Ft árverési vételár alapján számolva 40.000 Ft. volt. Mivel a panaszosnak bejegyzett végrehajtási joga volt, a  tartozás összege beszámításra került, a panaszosnak a vételár különbözetet nem kellett befizetni. A végrehajtó ezért a letétbe helyezett 195.000 Ft összegből egyenlítette ki a végrehajtási költséget. A fennmaradó 151.000 Ft-t azonban a MEP-nek utalta át a járulék követelés fejében, arra hivatkozva, hogy a MEP követelését az árverés jogerőre emelkedés előtt bejelentette.  

Kapcsolódó jogszabályok:

1993. évi LIX. törvény az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról ( Obtv)

1952. évi III. törvény a polgári perrendtartásról
228. § (1) Az a határozat, amely fellebbezéssel nem támadható meg, kihirdetésével (218. §) emelkedik jogerőre; azok a határidők azonban, amelyeket a határozat jogerőre emelkedésétől kell számítani, a határozatnak a féllel történt közlésétől (219. §) kezdődnek.
(2) Ha a határozat ellen fellebbezésnek van helye, de fellebbezéssel az erre jogosultak egyike sem élt, a határozat a fellebbezési határidő leteltét követő naptól kezdve jogerős...... 

1959. évi IV. törvény a Polgári Törvénykönyvről 
120. § (1) Aki a dolgot hatósági határozat vagy árverés útján jóhiszeműen szerzi meg, tulajdonossá válik, tekintet nélkül arra, hogy korábban ki volt a tulajdonos. Ez a rendelkezés ingatlan árverése esetére nem vonatkozik.

1994. évi LIII. törvény a bírósági végrehajtásról 

9. § Azokra az eljárási kérdésekre, amelyeket ez a törvény külön nem szabályoz, a polgári perrendtartás és a végrehajtásáról szóló jogszabályok - a polgári nemperes eljárás sajátosságaiból eredő eltérésekkel - megfelelően irányadók.

150. § (1) Ha az árverési vevőnek az adóssal szemben olyan követelése van, amelyre vonatkozólag a végrehajtási jog az elárverezett ingatlanra be van jegyezve az ingatlan-nyilvántartásba, az árverési vevő visszatarthatja az árverési vételárat, illetőleg azt a részét, amely a követelésének a kielégítéséhez szükséges...

164. § A végrehajtás során befolyt összegből mindenekelőtt a végrehajtási költséget kell kielégíteni.
165. § Ha a befolyt összeg nem fedezi a végrehajtás során behajtani kívánt valamennyi követelést, a kielégítési sorrend – a követelések jogcímét alapul véve – a következő:
b) egyéb tartásdíj,
c) munkavállalói munkabér és a vele egy tekintet alá eső járandóság (65. és 66. §),
d) a büntető és a büntetés-végrehajtási, valamint a szabálysértési eljárásban az adóssal szemben megállapított, az állam javára fizetendő összeg, a vagyonelkobzásból eredő követelés (a polgári jogi igény kivételével),
e) adó, társadalombiztosítási követelés és más köztartozás,
f) egyéb követelés.
166. § A követelés érvényesítésével és behajtásával felmerült, a bíróság (hatóság) által megállapított költséget és a követelés egyéb járulékait a követeléssel azonos sorrendben kell kielégíteni.
167. § A 165. § szerinti sorrendben előbb álló követelés teljes kielégítése után lehet a sorrendben hátrább álló követelést kielégíteni.
168. § Ha a befolyt összeg nem fedezi az azonos sorrendben felsorolt valamennyi követelést, e követeléseket arányosan kell kielégíteni.

Az érintett alkotmányos jogok

A Magyar Köztársaság Alkotmányának 2. § (1) bekezdése: A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
A Magyar Köztársaság Alkotmányának 13. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot.

Vizsgálat megállapításai:

Eljárásom során a végrehajtó működését a állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 29. §-a értelmében nem vizsgáltam. 
Azonban  az  1993. évi LIX. törvény 18.§ (4) bekezdésben írt felhatalmazással élve, a tényállás felderítése érdekében, tájékoztatást kértem az eljáró végrehajtótól a MEP eljárásával kapcsolatban. 

A beszerzett iratokból megállapítottam, hogy  bírósági árverés 1997. február 25-én megtörtént, míg a MEP 1997. március 10-én hozott határozatával rendelte el az ingatlan-végrehajtást és  egyben a végrehajtási jog bejegyzését az ingatlan-nyilvántartásba. Megállapítottam, hogy a MEP kérelme 1997. március 14-én érkezett a földhivatalhoz.
Ekkor még az ingatlan-nyilvántartásban bejegyzésként csak az árverés kitűzése szerepelt. Az árverési jegyzőkönyvet a végrehajtó még Vht. 154. §-a értelmében nem küldte meg, ezért a MEP végrehajtási joga bejegyzésre került.

A Vht 4. §-a értelmében a közigazgatási végrehajtási eljárásra is a Vht szabályai vonatkoznak. A Vht 5. §-a szerint, ha ugyanazon ingóra vagy ingatlanra vonatkozik a közigazgatási eljárás, akkor bírósági eljárás keretében kell a végrehajtást lefolytatni. 
A Vht 9. §-a kimondja, hogy eltérő szabályozás hiányában a Pp. eljárási szabályai irányadók a végrehajtási eljárásra is.
Ebből következően a Pp. 228. §-a szerint az árverési jegyzőkönyv - jogorvoslat hiányában - a kézbesítéstől számított 15. napon emelkedett jogerőre. Míg az árverés jogerős nem lesz, addig a végrehajtás alá volt ingatlan tekintetében a végrehajtási eljárás jogerősen nem fejeződött be. Ezért a MEP az ingatlanra vonatkozó foglalási jogát a szabályosan lezajlott bírósági árverés után érvényesíthette.
Mivel a MEP követelése a Vht. 165. §-ban szabályzott kielégítési sorrend szerint megelőzi az egyéb - a vizsgált esetben a magánszemély kártérítési jogcímen fennálló  - követelését,  a MEP követelését a végrehajtó részben a végrehajtás kérő által előlegként letett összegből elégítette ki. 

Az árverési vétel olyan eredeti jogcím, melynél csak  a Vht. 137.§-ában meghatározott terhek - a telki szolgalom, a közérdekű használati jog, az ingatlan-nyilvántartásba bejegyzett haszonélvezeti jog, és - bejegyzés nélkül is - a törvényen alapuló haszonélvezeti jog (pl. a túlélő házastársat megillető özvegyi jog) - terhelhetik a tulajdont.

A bírósági végrehajtás során a Vht. szigorúan szabályozza az árverési hirdetmény tartalmát,  módját.  (Vht. 143. §) Az árverési hirdetmény feladata, hogy az árverezendő ingatlan minden lényeges adatát valóságnak megfelelően tartalmazza. Ha ez nem szabályos, akkor az árverést megsemmisítik.
Ezzel ellentétes az a jelenlegi szabályozás, mely a szabályosan lezajlott árverés után az árverés jogerőre emelkedéséig lehetőséget ad az árverési feltételek megváltozására, vizsgált esetben MEP követelésének figyelembe vételére.
A jelenlegi jogi szabályozás szerint  nem tisztázott a sikeres  árverés időpontja és az árverési vevő tulajdonjogának bejegyzése közötti időtartamra az árverési vevő jogállása.
Ha az árverés az árverési jegyzőkönyv jogerőre emelkedésével tekinthető lezártnak, akkor addig az időszakig az árverési vevőnek a Vht.154.§ (2) bekezdésben rögzített közterhek viselése egyoldalú terhet jelent jogosultság nélkül. Kétséges, hogy ezen időszakra az ingatlan egyéb terheit, és a kárveszélyt ki viseli.
Ez a tisztázatlan jogi szabályozás sértheti az tulajdonjog védelmét rögzítő alkotmányos alapelvet.
Az Alkotmány 2.§ (1) bekezdésében rögzített jogállamiság elvéből levezethető jogbiztonság elve megköveteli az alkalmazandó jogszabályok világos és egyértelmű megfogalmazását. Így a jogállamiság alkotmányos alapelve is sérül.

Véleményem szerint az említett joghézag feloldható azzal, hogy a Vht. pontosan rögzíti, hogy a végrehajtás során lefoglalt ingó, vagy ingatlanra mely időpontig jelenthető be újabb  hitelezői igény  Ez lehet az árverési hirdetmény kitűzése, hiszen ennek kell tartalmazni az árverezendő vagyontárgy  minden lényeges adatát, így az ingatlan terheit is.  Lehet azonban az árverés előtti nap is, mert ekkor az árverés során - még a licitálás előtt - az árverési vevőket tájékoztathatja a végrehajtó.  Semmiképp nem engedhető meg, hogy egy árverés lezajlása után módosuljanak a vételár felosztásának szabályai.

Ajánlás:
Felkérem az Igazságügyi Minisztert, hogy a bírósági végrehajtásról szóló 1994. évi LIII. törvény (Vht.) átfogó módosítása során rendezze a jelentésben vázolt ellentmondást.

Kérem, az Igazságügyi Minisztert, fontolja meg, hogy az 1994. évi LIII. törvényt  módosító tervezetbe olyan kiegészítést javaslatát, amely meghatározza azt az időpontot, ameddig a közigazgatási végrehajtásban érvényesített követelés a bírósági végrehajtás során figyelembe vehető.

Budapest, 1999. július 29.

Gönczöl Katalin