OBH 4303/1997.,  4304/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Haraszti Katalin

A vizsgálat megindulása:

	A Magyar Helsinki Bizottság (a továbbiakban: panaszos) OBH. 4303/1997. számú beadványával azért fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához mert sérelmezte, hogy az idegenrendészeti őrizet gyakorlatilag határozatlan időtartamú szabadságvesztést jelent, hiszen az őrizetbe vett személy - előre nem látható időpontban történő - kiutasításáig tart.
	Panaszos kifogásolta, azt is hogy az idegenrendészeti őrizet rendőrségi fogdában, illetve büntetés-végrehajtási intézetben történő végrehajtása - a 19/1995. (XII. 13.) BM. rendelet, illetve az 1/1995. (I.6.) IM. rendelet eltérő szabályozása következtében -  nem azonos tartalmú joghátrány. A különbségek szemléltetésére panaszos felsorolta az idegenrendészeti őrizet alatt álló személyeket megillető azon jogokat, amelyeket a két miniszteri rendelet eltérően szabályoz.  

Az őrizetes jogai a rendőrségi fogdában megvalósuló idegen-rendészeti őrizet során, a 19/1995 (XII.13.) BM rendelet

Az őrizetes jogai a büntetésvégrehajtásiintézetben megvaló- suló idegenrészeti őrizet során, az 1/1995. (I.6.) IM rendelet

Kapcsolattartás ügyvéddel, jogi képviselővel, külkép- viselettel, nemzetközi és hazai emberi jogi szerve zettel
Látogató fogadási joga és annak gyakorisága nem korlátozott /2 § (1) bek. d) pont., illetve 3. §(6) bekezdés/
Az őrizetes részére biz- tosítani kell a védőjével, jogi képviselőjével, a nagykövetsége és a konzuli képviselet tagjával való - ellenőrzés nélküli - személyes 
kapcsolattartás lehetőségét. /15. § (2) bekezdés/

Levelezés ügyvéddel, jogi képviselővel, kül képviselettel, nemzetközi és hazai emberi jogi szervezettel
Levelezése nem korlátozható és nem ellenőrizhető, sőt az őrizetes ezenhez írtott levelei azonnal továbbítandók. /2. § (1) bek. d) pontja és 6. § (2) és (4) bekezdése/,
Levelezése ugyan nem korlátozható (17. § (1) bek.), ám a hatóságokhoz és a nemzetközi szervezetekhez küldöttek kivételével levelezése biztonsági és közegészségügyi okból ellenőrizhető /17.§ (2) bek./

Tájékoztatás a befogadásnál
A befogadásnál jogosult anya nyelvén, vagy az általa ismert - más nyelven írásban, ha indokolt szóban megismerni jogait és kötelességeit, azok gyakorlásának módját, a fogda napirendjét, a panasz és a kérelem előter jesztésének módját, a fegyelmi vétségeket, a kiszabható fenyítéseket, azok időtartamát, a jogorvoslat lehetőségeit. /2. § (8) bek. a)-d) pontok/

A befogadási eljárás során a jogairól és kötelezettségeiről az anyanyelvén vagy az általa ismert más nyelven tájékoztatni kell. /5. § (1) bekezdés/

Csomagfogadás
Hetente két alkalommal kaphat csomagot /2. § (1) bek. d) pont/ 3 kg-os súlyhatárig/ 7. § (1) bek./
Havonta két alkalommal kaphat csomagot 5 kg-os súlyhatárig  /17. § (1) bekezdés/

Látogatók fogadása
Látogató fogadási joga nem korlátozott (2. § (1) bek. d) p.), a látogatásra alkalmanként 30 perc időtartamban került sor /3. § (7) bekezdés/Csak akkor nem engedélyezhető a látogatás, ha a látogató ittas vagy bódult, továbbá az őrzés biztonságát veszélyeztető tárgyat tart magánál, és azt felhívásra   nem adja át /5. § (3) bekezdés/

Az őrizetes jogosult havonta két alkalommal- esetenként - két felnőtt korú és két kiskorú hozzátartozója vagy az általa megjelölt és az intézet által jóváhagyott más személy látogatásá- nak fogadására /15. § (1) bekezdés/

Panaszjog
Panaszt és kérelmet naponta terjeszthet elő. A beadványok elkészítésének, illetőleg az elbírálásukra jogosult szervekhez való eljuttatásuk feltételeiről a fogvatartásért felelősnekkell gondoskodni /4. §/.

Az 1/1995. (I.6.) IM rendeletben külön nem szerepel a panaszhoz hoz való jog, azt a9/1980. IM rendelet 12-16. § tartalmazza.

Séta a szabadban
Ellenőrzés mellett naponta
legalább egy óra időtartamban /3. § (1) bekezdés/

Az őrizetes az intézet kijelölt területén - a házirend előírásainak megfelelően - szabadon mozoghat /10. § (1) bekezdés/

Letét
Letétként magánál tarthatja a magyar és külföldi fizetőeszközeit /16. § (2) bekezdés/

A külföldi fizetőeszközt az arra felhatalmazott pénzintézetnél, az őrizetes nevén nyitott deviza számlán kell letétbe he helyezni  /19. § (3) bek./

Légtér és mozgástér a zárkában
Legalább 10 köbméter légtér és 4 négyzetméter mozgástér /14. § (1) bekezdés/

Személyenként legalább 6-8 köbméter légtér és 2,5 négyzetméter mozgástér /12. § (3) bekezdés

Panaszos beadványához egy - a Nagyfai Országos Büntetés-végrehajtási Intézetben (a továbbiakban: Intézet) idegenrendészeti őrizetét töltő - jugoszláv állampolgár (a továbbiakban: őrizetes) 1997. március 24-én kelt levelét is mellékelte és kérte az abban felsorolt panaszok vizsgálatát. Őrizetes kifogásolta, hogy érvényes útiokmány hiányában bizonytalan idejű kitoloncolásáig teljes elzártságban kell élnie, országa külképviseletéhez kizárólag 19 óra után telefonálhat, továbbá az Intézetben a hívő muzulmán őrizeteseknek is sertéhúsból készült ételeket kell fogyasztaniuk.
	Panaszos OBH. 4303/1997. számú beadványában ismertette őrizetes levelét és ismételten kérte az abban felsorolt sérelmek vizsgálatát.
	A két beadványt - tartalmukra figyelemmel - egyesítettem és közös eljárásban vizsgáltam. 

A megállapított tényállás:

	A külföldiek beutazásáról, magyarországi tartózkodásáról és bevándorlásáról szóló 1993. évi LIX. törvény (a továbbiakban: Itv.) 36. § (1) bekezdése értelmében a  jogerős bírósági ítélettel megállapított kiutasítás mellékbüntetés esetében a bíróság kezdeményezésére, valamint az idegenrendészeti hatóság határozatával elrendelt kiutasítás végrehajtásának biztosítása érdekében az elrendelő hatóság idegenrendészeti őrizetbe veheti azt a külföldit
	- aki a hatóság elől elrejtőzött vagy a kiutasítás végrehajtását más módon akadályozza; vagy
	- a távozást megtagadja vagy más alapos ok miatt feltehető, hogy a kiutasítás végrehajtását késlelteti vagy meghiúsítja;
	- vagy a kiutasítás hatálya alatt és a kiutazás előtt szabálysértést vagy bűncselekményt követett el; vagy
	- a kötelező tartózkodásra kijelölt helyet engedély nélkül, illetve az előírt feltételek hiányában elhagyja.
	Az idegenrendészeti őrizet tartamát az Itv. 36. § (3)-(6) bekezdései szabályozzák. A hivatkozott jogszabályhelyek szerint az idegenrendészeti őrizet legfeljebb öt napra rendelhető el, amelyet az őrizet helye szerint illetékes helyi bíróság a külföldi kiutazásáig meghosszabbíthat. Ha az idegenrendészeti őrizet időtartama a harminc napot meghaladja, a bíróság az őrizet fenntartásának szükségességét havonta felülvizsgálja. Hat hónapon túli idegenrendészeti őrizet elrendelésére csak az őrizet helye szerint illetékes megyei (fővárosi) bíróság jogosult. Az idegenrendészeti őrizet a kiutasítás végrehajtása feltételeinek megteremtéséig tarthat. Azonnal meg kell szüntetni az őrizetet, ha elrendelésének oka megszűnt. Az Itv. 37. § (1)-(3) bekezdései mindössze az idegenrendészeti őrizet végrehajtásának kereteit az szabályozzák. Az Itv. alapján az idegenrendészeti őrizetet – az elrendelő rendelkezése szerint – rendőrségi fogdában, kivételesen büntetés-végrehajtási intézetben kell végrehajtani. Az idegenrendészeti őrizetben tartott külföldit a bűncselekmény miatt fogvatartottaktól elkülönítve kell őrizni. Az idegenrendészeti őrizet büntetés-végrehajtási intézetben történő végrehajtására a büntetések és az intézkedések végrehajtásáról szóló 1979. évi 11. törvényerejű rendelet elzárásra vonatkozó szabályait kell megfelelően alkalmazni. Az Itv. 37. § (4) bekezdése felhatalmazta az igazságügyminisztert arra, hogy - az érdekelt miniszterekkel egyetértésben - az idegenrendészeti őrizet büntetés-végrehajtási intézetben történő végrehajtásának részletes szabályait rendelettel határozza meg. Az igazságügyi miniszter az idegenrendészeti őrizet büntetés-végrehajtási intézetben történő végrehajtásának részletes szabályait az 1/1995. (I.6.) IM. rendeletben szabályozta.
Az idegenrendészeti őrizet rendőrségi fogdában történő végrehajtásának részletes szabályait - a Rendőrségről szóló 1994. évi XXXIV. törvény 101. § (1) bekezdésének c) pontjában foglalt felhatalmazás alapján - a rendőrségi fogdák rendjéről szóló 19/1995. (XII. 13.) BM. rendelet tartalmazza.
Az idegenrendészeti őrizet alatt álló külföldieknek - a végrehajtás helyétől függetlenül - megillető jogokat az 1993. évi LXXXVI. tv. 64. § (1) bekezdés d) pontjában foglalt felhatalmazás alapján a 64/1994. (IV. 30.) Korm. rendelet 50.§ (1) bekezdése sorolja fel.   
	Az ügyben eljáró munkatársaim 1997. május 29-én helyszíni vizsgálat keretében tekintették át az idegenrendészeti őrizet alatt álló külföldiek elhelyezésének, illetve ellátásának körülményeit az Intézetben. Munkatársaim a helyszíni vizsgálat során őrizetest azért nem tudták személyesen meghallgatni, mert 1997. május 23-án elszállították az Intézetből. Figyelemmel azonban arra, hogy őrizetes sérelmei az idegenrendészeti őrizet alatt álló külföldiek széles körét érintik, munkatársaim a Hivatalom által alkalmazott tolmács közreműködésével  5 külföldi személyt - egyebek mellett - a beadványban foglalat tárgyában is meghallgattak. A meghallgatottak mindannyian sérelmezték, hogy bár bűncselekményt nem követtek el mégis gyakorlatilag börtönviszonyok között kell élniük. Elkeseredésüket fokozta, hogy büntetésük letöltésének időpontja bizonytalan, ugyanis idegenrendészeti őrizetük meghosszabbítását sem az elkövetett cselekmény súlya sem az őrizet alatt tanusított magatartásuk nem befolyásolja.
	A meghallgatott személyek megerősítették, hogy csak az esti órákban telefonálhatnak és minössze egyetlen készüléket használhatnak. Ezt a körülményt azért sérelmezték, mert  késői időpont miatt csak nagy nehézségek árán, illetve csak közvetítők útján tudtak hazájuk külképviseletével kapcsolatba lépni. Az őrszemélyzet a külföldiek állítását megerősítette. A telefonhasználat kapcsán az Intézet igazgatója elmondta, hogy az őrizetesek által korlátozás nélkül használható telefonkészülék üzembe helyezéséhez szükséges pénzügyi fedezetet a Büntetés-végrehajtás Országos Parancsnoksága az Intézet 1997. évi költségvetésében biztosította, a telefonhálózat bővítése folyamatban van.
	Munkatársaim az idegenrendészeti őrizet alatt álló külföldiek étkeztetését a meghallgatott külföldiek, valamint az őrszemélyzet nyilatkozatai továbbá az 1997. év február 11. és március 10. közötti étrend áttekintése alapján vizsgálták. A meghallgatott személyek egybehangzóan  állították, hogy az Intézetben történő befogadáskor mindenki írásban nyilatkozott arról, hogy normál, vegetáriánus, vagy sertéshús mentes étrendet kér. A magyarul nem tudó személyekkel a nyilatkozat tartalmát tolmács közreműködésével ismertették.

A vizsgált alkotmányos jogok:

	- A jogállamhoz, illetve az ebből eredő jogbiztonsághoz való jog /Alkotmány 2. § (1) bekezdése/;
	- A szabad vallásgyakorláshoz való jog /Alkotmány 60. § (2) bekezdése/.

Az alkalmazott jogszabályok:

A külföldiek beutazásáról, magyarországi tartózkodásáról és bevándorlásáról szóló 1993. évi LXXXVI. törvény

36. § (1) A jogerős bírósági ítélettel megállapított kiutasítás mellékbüntetés esetében a bíróság kezdeményezésére, valamint az idegenrendészeti hatóság határozatával elrendelt kiutasítás [31. § (1) bekezdés] végrehajtásának biztosítása érdekében az elrendelő hatóság idegenrendészeti őrizetbe veheti azt a külföldit, aki
a) a hatóság elől elrejtőzött vagy a kiutasítás végrehajtását más módon akadályozza; vagy
b) a távozást megtagadja vagy más alapos ok miatt feltehető, hogy a kiutasítás végrehajtását késlelteti vagy meghiúsítja; vagy
c) a kiutasítás hatálya alatt és a kiutazás előtt szabálysértést vagy bűncselekményt követett el; vagy
d) a kötelező tartózkodásra kijelölt helyet engedély nélkül, illetve az előírt feltételek hiányában elhagyja.
(2) Az idegenrendészeti őrizetet alakszerű határozattal kell elrendelni, és azt a közléssel egyidőben végre kell hajtani.
(3) Az idegenrendészeti őrizet legfeljebb öt napra rendelhető el, amelyet az őrizet helye szerint illetékes helyi bíróság a külföldi kiutazásáig meghosszabbíthat.
(4) Ha az idegenrendészeti őrizet időtartama a harminc napot meghaladja, a bíróság az őrizet fenntartásának szükségességét havonta felülvizsgálja.
(5) Hat hónapon túli idegenrendészeti őrizet elrendelésére csak az őrizet helye szerint illetékes megyei (fővárosi) bíróság jogosult.
(6) Az idegenrendészeti őrizet a kiutasítás végrehajtása feltételeinek megteremtéséig tarthat. Azonnal meg kell szüntetni az őrizetet, ha elrendelésének oka megszűnt.

37. § (1) Az idegenrendészeti őrizetet – az elrendelő rendelkezése szerint – rendőrségi fogdában, kivételesen büntetés-végrehajtási intézetben kell végrehajtani.
(2) Az idegenrendészeti őrizetben tartott külföldit a bűncselekmény miatt fogvatartottaktól elkülönítve kell őrizni.
(3) Az idegenrendészeti őrizet büntetés-végrehajtási intézetben történő végrehajtására a büntetések és az intézkedések végrehajtásáról szóló 1979. évi 11. törvényerejű rendelet elzárásra vonatkozó szabályait kell megfelelően alkalmazni.
(4) Felhatalmazást kap az igazságügyminiszter, hogy az érdekelt miniszterekkel egyetértésben az idegenrendészeti őrizet büntetés-végrehajtási intézetben történő végrehajtásának részletes szabályait rendelettel határozza meg.

40. § (1) A bíróság az idegenrendészeti őrizet törvényességi felülvizsgálatára, illetőleg az őrizetben tartás időtartamának meghosszabbítására irányuló eljárásban egyes bíróként jár el.
(2) A meghallgatáson a külföldi kérelmét és bizonyítékait szóban, a kiutasítást elrendelő hatóság az indítványát megalapozó bizonyítékait írásban vagy szóban terjeszti elő.
(3) A bíróság az idegenrendészeti őrizetbe vétellel kapcsolatos eljárása keretében az őrizet fenntartásáról, időtartamának meghosszabbításáról vagy az őrizet megszüntetéséről a meghallgatáson – az e törvényben meghatározott feltételek vizsgálata alapján – végzéssel határoz.

41. § (1) Ha a bíróság megállapítja, hogy a külföldi idegenrendészeti őrizetbe vétele, illetőleg őrizetben tartása törvénysértő, haladéktalanul intézkedik a külföldi szabadlábra helyezéséről.
(2) Ha az őrizetbe vételt elrendelő szerv elmulasztotta a 38. §-ban meghatározott ideiglenes intézkedési kötelezettségét, vagy ha erre az őrizetbe vételt, illetőleg a tartózkodási hely kijelölését elrendelő határozat végrehajtását követően a megváltozott körülmények miatt van szükség, a bíróság ideiglenes intézkedésével elrendelheti.
a) az ideiglenes intézkedés végrehajtását;
b) jogszabályban meghatározott esetben a külföldi intézeti gyógykezelés alá helyezését.
(3) A bírósági eljárásra a büntetőeljárásról szóló 1973. évi I. törvénynek a különleges eljárásokra vonatkozó szabályait kell megfelelően alkalmazni.

A külföldiek beutazásáról, magyarországi tartózkodásáról és bevándorlásáról szóló 1993. évi LXXXVI. törvény végrehajtásáról szóló 64/1994. (IV. 30.) Korm. rendelet 

50. § (1) Az idegenrendészeti őrizetben lévő külföldi jogosult
a) elhelyezésre, élelmezésre, saját ruházat viselésére – szükség esetén az évszaknak megfelelő ruházatra –, valamint sürgősségi és alap egészségügyi ellátásra,
b) jogi képviselőjével, illetve a konzuli képviselete tagjával történő ellenőrzés nélküli kapcsolattartásra,
c) a külön jogszabályban meghatározottak szerint csomagot kapni, levelezést folytatni és látogatót fogadni,
d) az élelmezésének saját költségén történő kiegészítésére,
e) a külön jogszabályban meghatározottak szerint vallásának gyakorlására,
f) a rendelkezésre álló közművelődési lehetőségek igénybevételére,
g) kérés, panasz, közérdekű bejelentés megtételére.
(2) Az idegenrendészeti őrizetben lévő külföldi köteles
a) a rendőrségi fogda, illetve a büntetés-végrehajtási intézet rendjét megtartani, az ezzel összefüggő utasításoknak eleget tenni,
b) olyan magatartást tanúsítani, amely a többi őrizetben lévő személy jogait nem sérti, nyugalmát nem zavarja,
c) az általa használt helyiségek tisztán tartásában díjazás nélkül közreműködni,
d) a személyét érintő vizsgálatoknak magát alávetni, a ruházat átvizsgálását és a birtokban nem tartható személyes tárgyak elvételét tűrni, 
e) az általa szándékosan okozott kárt megtéríteni.
(3) Az idegenrendészeti őrizet végrehajtására az őrizetnek, illetve az előzetes letartóztatásnak rendőrségi fogdában történő végrehajtásáról szóló külön jogszabály rendelkezéseit kell alkalmazni.
(4) Ha az őrizet büntetés-végrehajtási intézetben kerül végrehajtásra, úgy azt a külön jogszabályban meghatározottak szerint kell foganatosítani.

A  rendőrségi fogdák rendjéről szóló 19/1995. (XII. 13.) BM rendelet

1. § (4) Az előzetesen letartóztatott jogait a bv. tvr. 118. §-a, a büntetőeljárásról szóló 1973. évi I. törvény (a továbbiakban: Be.) 44. §-ának (6) bekezdése, a 97. §-a (2) bekezdésének b) pontja, kötelességeit a bv. tvr. 117. §-ának (1) bekezdése; az idegenrendészeti őrizetes jogait a külföldiek beutazásáról, magyarországi tartózkodásáról és bevándorlásáról szóló 1993. évi LXXXVI. törvény (a továbbiakban: idegenrendészeti törvény), továbbá a végrehajtására kiadott 64/1994. (IV. 30.) Korm. rendelet (a továbbiakban: Vhr.) 50. §-ának (1) bekezdése, kötelességeit a Vhr. 50. §-ának (2) bekezdése tartalmazza.

2. § (1) A fogvatartott
a) büntetőeljárási jogait gyakorolhatja, a fogvatartás alapjául szolgáló ügyben eljáró jogi képviselőjével kapcsolatot tarthat,
b) letéti pénzét indokolt személyes szükségleteinek kielégítésére fordíthatja,
c) előzetesen letartóztatott hozzátartozójával és – az ügyész, a vádirat benyújtása után a bíróság jóváhagyásával – más személyekkel levelezhet, legalább havonta két alkalommal fogadhat látogatót, hetente két alkalommal kaphat csomagot,
d) idegenrendészeti őrizetes az (1) bekezdés c) pontja szerint kaphat csomagot, levelezése és látogató fogadási joga nem korlátozott,
e) jogosult vallási vagy lelkiismereti meggyőződésének szabad megválasztására, annak kinyilvánítására és gyakorlására,
f) anyagi és egészségügyi ellátásra, pihenésre jogosult, saját ruháját viselheti, gyógyszert térítés nélkül kap,
g) panasz, kérelem előterjesztésére jogosult, kártérítésre tarthat igényt.
(5) A fogvatartott köteles:
a) a fogda rendjét megtartani, a kapott utasításokat teljesíteni,
b) a fogda helyiségeinek tisztán tartásában díjazás nélkül közreműködni,
c) a szükséges orvosi vizsgálatnak és gyógykezelésnek magát alávetni, ruházatának átvizsgálását és a birtokában nem tartható tárgyak elvételét tűrni,
d) az okozott kárt megtéríteni.
(7) A fogvatartotti jogok gyakorlása nem lehet ellentétes a fogda rendjével, nem veszélyeztetheti a fogvatartottal szemben folyamatban lévő eljárást.
(8) A fogvatartott a fogdába történő befogadásakor jogosult anyanyelvén, vagy az általa ismert más nyelven írásban, ha indokolt, szóban megismerni
a) jogait és kötelességeit, azok gyakorlásának módját,
b) a fogda napirendjét,
c) a panasz és a kérelem előterjesztésének módját,
d) a fegyelmi vétségeket, a kiszabható fegyelmi fenyítéseket, azok időtartamát, a jogorvoslat lehetőségeit.

3. § (1) A fogvatartott jogosult a 14. §-ban meghatározott feltételeknek megfelelő elhelyezésre, a folyamatos melegvíz-ellátásra, naponta zuhanyozásra, havonta egy alkalommal saját költségén a fogvatartásért felelős által biztosított fodrász igénybevételére, naponta legalább egy óra időtartamban – ellenőrzés mellett – a szabad levegőn való tartózkodásra.
(2) A fogvatartott jogosult alap- és szakorvosi ellátásra, terhesgondozásra, illetve – törvényben meghatározott feltételek fennállása esetén – terhességének megszakítására, valamint kórházi kezelésre. Az ellátás igénybevételének feltételeit a fogvatartásért felelős biztosítja.
(3) Vallás gyakorlását a fogvatartott, valamint az egyház (felekezet) erre felhatalmazással rendelkező képviselője kezdeményezheti.
(4) A fogvatartott biztonsági felügyelet mellett, ellenőrzés nélkül tarthat kapcsolatot
a) a védőjével, a fogvatartás alapjául szolgáló ügyben eljáró jogi képviselőjével,
b) az ENSZ Emberi Jogok Bizottságával, az Emberi Jogok Európai Bizottságával és Bíróságával, a kínzás és az embertelen vagy megalázó bánásmód megelőzésére alakult Bizottság tagjaival, továbbá a magyar jogszabályok által az emberi, állampolgári jogok védelmére feljogosított szervezet tagjaival.
(5) A fogvatartott biztonsági felügyelet mellett, a fogvatartás alapjául szolgáló eljárást folytató szerv képviselőjével történt előzetes egyeztetés szerinti időpontban, ellenőrzés nélkül tarthat kapcsolatot
a) hazája Magyarországon akkreditált diplomáciai, konzuli képviselőjével, ennek hiányában olyan állam képviselőjével, amely érdekei képviseletét ellátja,

b) vallásgyakorlás céljából az egyház (felekezet) képviselőjével,
c) fiatalkorú fogvatartott a kirendelt pártfogójával.
(6) A (4) bekezdésben meghatározott kapcsolattartás gyakorisága nem korlátozható.
(7) A fogvatartott és hozzátartozója, valamint a (4) bekezdésben nem szereplő más személyek közötti kapcsolattartásra (látogató fogadása) előzetes egyeztetés szerinti időpontban, a rendőrség épületében, ellenőrzés és felügyelet mellett havonta két alkalommal, az idegenrendészeti őrizetes esetén ilyen korlátozás nélkül, alkalmanként 30 perc időtartamban kerülhet sor.
(8) A fogvatartott egy időben csak egy, ha az őrzés biztonságát, a fogda rendjét nem veszélyezteti, a fogvatartásért felelős engedélyével több látogatót fogadhat.

6. § (1) A fogvatartott levelezése a fogvatartás alapjául szolgáló eljárást folytató szerv képviselője által ellenőrizhető, ha az eljárás adatai az Rtv. 18. §-ának (3) bekezdésében meghatározott érdekek sérelmét valószínűsítik. Az ellenőrzés tényét a fogvatartottal közölni kell.
(2) A fogvatartottnak a védőjéhez, a fogvatartás alapjául szolgáló ügyben eljáró jogi képviselőjéhez, a hatóságokhoz és az emberi jogok védelmét ellátó szervezetekhez küldött levelei nem ellenőrizhetők.
(3) Amennyiben az ellenőrzött levél tartalma az (1) bekezdés első mondatában hivatkozott valamely érdeket sért, a levél nem továbbítható.
(4) Haladéktalanul továbbítani kell
a) a 3. § (4) bekezdésében meghatározott címzett részére szóló levelet,
b) a fogvatartással kapcsolatos panaszt tartalmazó, a fogvatartás ellenőrzésére jogosult rendőri, ügyészi, bírói vagy más illetékes szervhez intézett levelet.
(5) A fogvatartott távbeszélő használatára a fogvatartást végrehajtó szerv lehetőségei szerint jogosult. A távbeszélő ellenőrzés mellett használható, az ellenőrzés tényéről a fogvatartottat tájékoztatni kell.

14. § (1) A fogda a fogvatartottak elhelyezésére, biztonságos őrzésére szolgáló, huzamos emberi tartózkodásra alkalmas épület vagy épületrész. A zárkákban fogvatartottanként legalább 10 m3 légteret és lehetőleg 4 m2 mozgásteret kell biztosítani.
(2) Befogadáskor a fogvatartottnál lévő tárgyakról jegyzőkönyvet kell készíteni. A letétként kezelt pénzt egy összegben, a külföldi fizetőeszközöket címletenként és sorszám szerint, a többi – letétként kezelt – tárgyat megnevezésük, számuk és jellegzetességük feltüntetésével kell jegyzőkönyvbe foglalni. Külön kell felsorolni azokat a tárgyakat, melyeket a fogvatartott magánál kíván tartani. A jegyzőkönyvet a fogvatartottal is alá kell íratni, és egy példányát részére át kell adni.
(3) A letétként kezelt tárgyak letételkori, illetőleg megfelelő állapotban történő megőrzéséről a fogvatartásért felelős gondoskodik. A fogvatartott személyes tárgyait az erre kijelölt helyen tarthatja, tűrni köteles a tárgyak ellenőrzését.
(4) A fogvatartás megszüntetésekor a letéti tárgyakat a fogvatartott részére vissza kell adni, kivéve az igazoltan felhasznált pénzösszeget, valamint azokat a tárgyakat, melyeket higiéniai okból meg kellett semmisíteni.
(5) Amennyiben a letéti tárgyakban nem igazolt hiány mutatkozik, azok megrongálódtak vagy megsemmisültek, jegyzőkönyvet kell felvenni, és a szükséges eljárást le kell folytatni.
(6) A fogvatartottat szabadlábra helyezésekor fel kell hívni a letéti tárgyainak átvételére.

Az idegenrendészeti őrizet büntetés-végrehajtási intézetben történő végrehajtásának szabályairól szóló 1/1995. (I. 6.) IM rendelet

5. § (1) Az őrizetest a befogadási eljárás során a jogairól és a kötelezettségeiről az anyanyelvén vagy az általa ismert más nyelven tájékoztatni kell.
(2) A tájékoztatás megtörténtét az őrizetes az aláírásával vagy kézjegyével igazolja.

10. § (1) Az őrizetes az intézet kijelölt területén – a házirend előírásainak megfelelően – szabadon mozoghat.
(2) Az intézet rendjét sértő vagy veszélyeztető, az ön- és közveszélyes magatartást tanúsító őrizetest a veszélyhelyzet megszűnéséig, a táplálkozást megtagadó őrizetest pedig a szükséges ideig a többi őrizetestől el kell különíteni. Az elkülönítés időtartamára vonatkozó magatartási szabályokat az elkülönítés okának a figyelembevételével az intézet parancsnoka állapítja meg.

12. § (1) Az őrizetes elhelyezésére ki kell jelölni a lakóhelyiséget, a külön fekvőhelyet, a magánál tartható tárgyak elhelyezésére szolgáló tároló eszközt.
(2) Az őrizetesek részére – az elítéltekre vonatkozó normák szerint – biztosítani kell folyóvíz és WC használatát.
(3) A lakóhelyiségekben személyenként legalább 6–8 légköbméter légteret és 2,5 négyzetméter mozgásteret, az olvasáshoz és íráshoz alkalmas világítást, megfelelő fűtést kell biztosítani.

15. § (1) Az őrizetes jogosult havonta két alkalommal – esetenként – két felnőtt korú és két kiskorú hozzátartozója vagy az általa megjelölt és az intézet által jóváhagyott más személy látogatásának a fogadására.
(2) Az őrizetes részére biztosítani kell a védőjével, jogi képviselőjével, a nagykövetsége és a konzuli képviselete tagjával, valamint az egyház és a karitatív szervezetek képviselőjével való – ellenőrzés nélküli – személyes kapcsolattartás lehetőségét.

17. § (1) Az őrizetes levelezése, a csomag küldésének a gyakorisága nem korlátozható. Az őrizetes csomagot havonta két alkalommal kaphat, a csomag legfeljebb öt kg súlyú, nem romlandó élelmiszert, fehérneműt, az évszaknak megfelelő ruházatot, tisztasági szereket és dohányneműt tartalmazhat.
(2) A hatóságokhoz és a nemzetközi szervezetekhez küldött levelek kivételével az őrizetes levelezése és a csomag tartalma biztonsági, illetve közegészségügyi okból ellenőrizhető. A csomag átvizsgálását az őrizetes jelenlétében kell végrehajtani.
(3) A levelezés és a csomagküldés költségei – ideértve az esetleges vámkezelés költségeit is – az őrizetest terhelik. Amennyiben az őrizetes megfelelő összegű pénzletéttel nem rendelkezik, a jogainak érvényesítését szolgáló levelezés költségeit az intézet megelőlegezi.

19. § (1) Az őrizetes a személyes használati tárgyait – ideértve a tisztálkodási eszközeit, meghatározott szükségleti cikkeket, írószereket és élelmet – az intézetben magánál tarthatja.
(2) Az őrizetes nem tarthat magánál az intézet biztonságára, rendjére, saját vagy a mások életére, testi épségére veszélyes tárgyakat, anyagokat.
(3) Az intézet az őrizetesnél tartható személyes használati tárgyak mennyiségét az elhelyezés körülményeitől függően korlátozhatja. A korlátozás alá eső tárgyakat az intézet letétként kezeli. Letétbe kerülnek az őrizetesnél lévő értéktárgyak és a magyar fizetőeszköz is. Az őrizetesnél lévő külföldi fizetőeszköz tekintetében a szabadságvesztés és az előzetes letartóztatás végrehajtásának szabályairól szóló 6/1996. (VII. 12.) IM rendelet 1. § (3) bekezdése alapján kiadott igazságügyminiszteri rendeletet kell alkalmazni.
Az elzárás végrehajtásának szabályairól szóló 9/1980 . (XII. 18.) IM rendelet

12. § (1) Az elkövető panaszt terjeszthet elő, és kérheti egyéni sérelme orvoslását.
(2) Az elkövető panaszát és kérelmét – amennyiben elintézése nem tartozik az intézet parancsnokának hatáskörébe –, az intézet illetékes szakszolgálata intézi el. Ha az elkövető az intézkedést nem tartja kielégítőnek, panasszal fordulhat az intézet parancsnokához, aki nyolc napon belül dönt.
(3) A panasz vagy kérelem tárgyában hozott döntést az elkövetővel közölni kell.
(4) Az elkövető panaszának a sérelmezett intézkedés végrehajtására nincs halasztó hatálya.
(5) Vizsgálat nélkül el kell utasítani az ugyanazon ügyben ismételten előterjesztett panaszt, ha az új, eddig nem ismert tényt nem tartalmaz.

13. § (1) Ha az elkövető panasza, illetve kérelme nem a büntetés-végrehajtási szerv működésével függ össze, azt haladéktalanul továbbítani kell annak a szervnek, amelynek az elkövető azt címezte.
(2) Az elkövetőnek más állam külképviseleti szervéhez intézett kérelmét a Büntetésvégrehajtás Országos Parancsnokságához kell felterjeszteni.

14. § Ha az elkövető bűncselekménnyel kapcsolatos bejelentést, feljelentést vagy tanúvallomást kíván tenni, az illetékes ügyészt kell értesíteni. A büntetés-végrehajtási testület dolgozója ellen irányuló bejelentés vagy feljelentés esetén az intézet parancsnoka a Be, illetve a Fegyelmi Szabályzat rendelkezései szerint jár el.

15. § (1) Ha az elkövető olyan közérdekű bejelentést, javaslatot tesz, amely a büntetés-végrehajtás tevékenységével függ össze, azt az intézet parancsnoka megvizsgálja, és döntését tizenöt napon belül közli az elkövetővel.
(2) Ha a közérdekű bejelentés, illetve javaslat nem a büntetés-végrehajtási szervek hatáskörébe tartozik, azt az előterjesztéstől számított nyolc napon belül az intézkedésre jogosult szervnek kell megküldeni.

16. § (1) Az elkövető a jogait és kötelességeit személyesen csak úgy gyakorolhatja, hogy az a büntetés-végrehajtás rendjét ne sértse.
(2) Az elkövető kérheti, hogy az illetékes ügyész hallgassa meg.

A vizsgálat megállapításai:

	1996. évben már vizsgáltam az idegenrendészeti őrizet alatt álló külföldiek alkotmányos jogainak érvényesülését. Az OBH. 700-83/1996. számú jelentésemben megállapítottam, hogy "az idegenrendészeti őrizet, illetve annak büntetés-végrehajtási intézetben  történő végrehajtása aránytalanul súlyos joghátrány. Kiszámíthatlan és elhúzódó időtartama, illetve végrehajtásának jelenlegi módja az esetek túlnyomó többségében nem méltányos és nem arányos az elkövetett jogsértésekhez képest", ami az Alkotmány 2. § (1) bekezdése szerinti jogállamhoz, illetve az ebből eredő jogbiztonsághoz való joggal összefüggésben eredményez alkotmányos visszásságot. A feltárt alkotmányos visszásság  megszüntetésére 1996. december 2-án ajánlást tettem az igazságügyi miniszternek arra, hogy - a  belügyminiszterrel közösen - kezdeményezze az Itv. módosítását az idegenrendészeti őrizet leghosszabb tartamának meghatározása érdekében. Ajánlásomat az igazságügyi miniszter elfogadta, azonban az idegenrendészeti őrizet leghosszabb tartamát meghatározó rendelkezés eddig nem lépett hatályba.
	Az 1993. évi LXXXVI. tv. 37. § alapján egyértelmű, hogy az idegenrendészeti őrizet büntetés-végrehajtási intézetben történő foganatosítása nem jelent szigorúbb végrehajtási fokozatot a rendőrségi fogdában történő végrehajtáshoz képest. A 19/1995. (XII. 13.) BM. rendelet, valamint az 1/1995. (I.6.) IM. rendelet összehasonlítása azonban azt mutatja, hogy a rendőrségi fogdában idegenrendészeti őrizet alatt álló személyek a kapcsolattartás, levelezés, csomag, illetve látogatók fogadása, tulajdonukat képező fizetőeszköz igénybevételének lehetősége, a lakóhelyiségben biztosítandó légtér valamint mozgástér vonatkozásában kedvezőbb helyzetben vannak azoknál, akik idegenrendészeti őrizetüket büntetés-végrehajtási intézetben töltik. Az idegenrendészeti őrizet alatt álló személyek jogainak, vagyis az őrizet tartalmának eltérő szabályozása az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében biztosított jogállam, illetve abból eredő jogbiztonsághoz való való joggal összefüggésben eredményez alkotmányos visszásságot.
	Az Intézet tájékoztatása szerint - kifejezetten az idegenrendészeti őrizet alatt álló külföldiek telefon használatának biztosítására, az elhelyezésükre szolgáló épületrészben - 1998. április hónapban üzembe helyeztek egy kártyával működő telefonkészüléket. Telefonkártya az Intézetben, forintért vásárolható. Figyelemmel arra, hogy ez a probléma időközben rendeződött, ezért ajánlást nem teszek. 
	Az idegenrendészeti őrizet alatt álló személyek étkeztetésének vizsgálata során munkatársaim azt tapasztalták, hogy a választott étrend megjelölését tartalmazó - a külföldi, illetve a tolmács - által aláírt nyilatkozat valamennyiük személyi anyagában megtalálható volt. Erről befogadáskor az Intézet őrizetest is nyilatkoztatta. A meghallgatott személyek - kifejezett kérdésre - sem állították, hogy az Intézet nyilatkoztuktól eltérő étrend szerint élelmezné őket. Inkább azt kifogásolták, hogy a nemzeti ételeiktől eltérő ízeket nehezen tudják megszokni. Figyelemmel arra, hogy az idegenrendészeti őrizet alatt álló személyek étkeztetésének vizsgálata során  alkotmányos visszásságra utaló körülményt nem észleltem, ezért ajánlást nem teszek.

Ajánlás: 

	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv. 25. §-ában biztosított jogkörömben eljárva ajánlást teszek a belügyminiszternek és az igazságügyi miniszternek arra, hogy 
	- az 1993. évi LXXXVI. tv. kiegészítésével kezdeményezzék az idegenrendészeti őrizet leghosszabb tartamának megállapítását;
	- az idegenrendészeti őrizet egységes végrehajtása érdekében intézkedjenek a 19/1995. (XII. 13.) BM. rendelet, valamint az 1/1995. (I.6.) IM. rendelet eltérő szabályainak harmonizálása érdekében.

Budapest, 1998. október  21.

Gönczöl Katalin