OBH 3884/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Kiss Anikó

Az eljárás megindulása:

Panaszos személyesen kereste fel Hivatalunkat és kérte személyes meghallgatását.  A személyes meghallgatás során elmondta, hogy a helyi jegyző 1996-ban benyújtott birtokvédelmi kérelmében nem hozott határozatot.

Az előadottak alapján alkotmányos visszásság gyanúja merült fel, ezért az ügyben vizsgálatot indítottam.

A megállapított tényállás:

Panaszos ingatlanszomszédja 1990-ben felkereste az akkori községi tanácsot és kérte, hogy a panaszos által létesített melléképület elhelyezése kerüljön felülvizsgálatra. A megtartott helyszínelés során megállapítást nyert, hogy a panaszos által építési engedély nélkül megépített favázas, keményhéjalású épület a szomszédos ingatlantól mért 0,50 méter távolságon belül úgy került elhelyezésre, hogy a csapadékvíz a szomszédos ingatlan felé folyt. Veszélyeztetve ezzel az ingatlan állagát és a benne elhelyezett gabona minőségének megtartását . Az akkori tanács elrendelte az engedély nélkül létesített melléképület lebontását. A bontást elrendelő határozat ellen panaszos fellebbezést nyújtott be. A másodfokon hozott határozat helyben hagyta a bontás elrendelését. Ezt követően az épület lebontásra került. 1995-ben panaszos ingatlanszomszédja ismét felkereste a polgármesteri hivatalt azzal, hogy panaszos a korábban lebontott épület helyén újból felépítette a melléképületet. A helyszíni vizsgálatot követően a jegyző kötelezte panaszost az engedély nélkül épített épület lebontására, az eredetei állapot helyreállítására. Panaszos a határozat ellen a nyitva álló határidő alatt nem fellebbezett, így a határozat jogerőre emelkedett. Panaszos a megadott határidőn belül bontási kötelezettségének nem tett eleget, ezért újabb határidő megjelölése mellett a jegyző pénzbírság kiszabását helyezte kilátásba. A felszólítás ellenére panaszos az épületet továbbra sem bontotta le, ezért a jegyző 8.000. Ft. végrehajtási bírság megfizetésére kötelezte. Panaszos a pénzbírságot kiszabó határozat ellen nem nyújtott be fellebbezést. Panaszos a bírságra részletfizetési kedvezményt kért. A kedvezményt a jegyző megadta, de panaszos a bírságot részletekben sem fizette meg. 1996-ban panaszos bejelentette, hogy kötelezettségének eleget tett és a korábban fixen rögzített épületet térbetonon mozgathatóvá alakította át, majd az épületet oldalirányba eltolta, a szükséges tűzvédelmi távolságot biztosította. A helyszínelés során a jegyző megállapította, hogy az épületet panaszos valóban eltolta, ezért a bejelentést elfogadta. Panaszos az ügyben 1996. júniusában felügyeleti intézkedést kért a Győr- Moson- Sopron Megyei Közigazgatási Hivataltól. Az ügyirat felterjesztését megelőzően a jegyző helyszíni szemlét tartott, melynek során megállapította, hogy panaszos az épületet ismét a régi helyén állította fel. A felügyeleti intézkedése során a Közigazgatási Hivatal megállapította, hogy törvénysértés nem történt, az első fokú hatóság a törvényes előírásoknak megfelelően járt el. Panaszos ezt követően a Soproni Városi Ügyészséghez fordult és törvényességi felülvizsgálatot kért. Az ügyészség az ügyet megvizsgálta, törvénysértést nem állapított meg. Panaszos ezt követően elfogultnak minősítette az első fokú hatóságot és ezzel elölről indította az eljárást. A Közigazgatási Hivatal pártatlan ügyintézőként Mihályi község jegyzőjét jelölte ki az eljárás ismételt lefolytatására. Mihályi község jegyzője lefolytatta az eljárást, majd felszólította panaszost, hogy tegyen eleget a korábbi bontási határozatnak, mert ellenkező esetben végrehajtási bírságot szab ki. Panaszos továbbra sem tett eleget a bontási határozatnak, ezért a jegyző bírságot szabott ki. Panaszos a bírságot kiszabó határozat ellen fellebbezést nyújtott be. A megyei Közigazgatási Hivatal a bírságot kiszabó határozatot helyben hagyta.

Alkalmazott jogszabályok:

Az államigazgatási eljárásról szóló 1957. évi IV. tv. 72. §-a kimondja, hogy az ügyfél, illetőleg a törvényes érdekeiben sérelmet szenvedett fél jogszabálysértésre hivatkozva – ha törvény ettől eltérően nem rendelkezik –, az államigazgatási ügy érdemében hozott határozat felülvizsgálatát a határozat közlésétől számított harminc napon belül keresettel kérheti a bíróságtól. Bírósági felülvizsgálatra csak akkor kerülhet sor, ha az államigazgatási eljárásban az ügyfél a fellebbezési jogát kimerítette vagy a fellebbezés kizárt. A keresetlevél benyújtásának a határozat végrehajtására halasztó hatálya van, azonban a közigazgatási szerv határozatát a közérdekre, vagy az ügyfél nyomós érdekére tekintettel azonnal végrehajthatóvá nyilváníthatja. A fél a keresetlevélben a végrehajtás felfüggesztését kérheti. Nincs helye az államigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatának,
a) ha azt törvény kizárja,
b) ha a határozat jogerős bírósági határozat végrehajtását szolgálja,
c) ha a határozat ideiglenes jellegű és jogszabályban meghatározott határidőn belül végleges határozatot kell hozni,
d) az áruk, szolgáltatások és anyagi értéket képviselő jogok külkereskedelmi forgalma engedélyezésének körében hozott,
e) a lőfegyver, lőszer, robbanóanyag, sugárzóanyag, illetve kábítószer gyártásáról és forgalmazásáról rendelkező,
f) a hadkötelesnek a sorozáson, orvosi vizsgálaton, valamint fegyver nélküli katonai és polgári szolgálat teljesítése iránti kérelem elbírálása céljából vagy más okból való megjelenését elrendelő,
g) a polgári szolgálat esetén a foglalkoztató kijelöléséről, a polgári szolgálat megkezdésére való felhívásról, a katonai szolgálatban való visszatartásról, továbbá mozgósításkor polgári munkakörben való meghagyásról rendelkező,
h) a polgári védelmi szolgálat ellátására kötelező, illetve
i) az államhatár rendjének védelmével összefüggésben hozott államigazgatási határozat esetében.
A fenti törvény 81. §-a úgy rendelkezik, hogy ha a végrehajtás meghatározott cselekmény elvégzésére (ingatlan birtokba adására, lakás kiürítésére stb.) vagy meghatározott magatartásra (a továbbiakban: meghatározott cselekményre) irányul, a végrehajtást az a legalsóbb fokú közigazgatási szerv foganatosítja, amelynek illetékességi területén a kötelezett lakása vagy székhelye, illetőleg az ingatlan van. Ha nem a végrehajtást elrendelő közigazgatási szerv jogosult a foganatosításra, e célból az illetékes szervet kell megkeresni.
A törvény 82. §-a kimondja, hogy a végrehajtás módjáról a végrehajtást foganatosító közigazgatási szerv határoz. Így

a) a meghatározott cselekményt a kötelezett költségére és veszélyére elvégeztetheti, vagy feljogosíthatja a jogosultat, hogy a meghatározott cselekményt a kötelezett költségére és veszélyére elvégezze, illetőleg mással elvégeztesse; mindezekben az esetekben a kötelezettet az előreláthatólag felmerülő költség előlegezésére kötelezheti;
b) a jogosult kívánságára a kötelezettet a szolgáltatás pénzegyenértékének megfizetésére kötelezheti;
c) a kötelezettel szemben bírságot szabhat ki, amelynek összege százezer forintig terjedhet;
d) a rendőrség közreműködésével kényszerítheti ki a meghatározott cselekményt; a rendőrség a reá vonatkozó jogszabályokban megállapított kényszerítő intézkedéseket (eszközöket) alkalmazhatja.
Ha a kötelezett a bírságot kiszabó határozatban közölt határidő alatt nem teljesítette kötelezettségét, a bírság ismételten kiszabható.
A közigazgatási szerv a 82. §-ban felsoroltak közül azt az intézkedést köteles megtenni, amely – az ügy körülményeit figyelembe véve – a leghatékonyabban biztosítja a kötelezettség teljesítését.
A közigazgatási szerv a 82. § szerinti intézkedéseket határozattal rendeli el. A költség viselésére, továbbá a pénzegyenérték és a bírság megfizetésére kötelező határozat ellen fellebbezni lehet.

Az építésügyről szóló 1964. évi III. tv. 38. § (1) bekezdése szerint ha az építményt (építményrészt) építési engedély nélkül vagy az engedélytől eltérő módon építették meg, az építésügyi hatóság – kizárólag a műemlékek kivételével – az építményre (építményrészre) – kérelemre – fennmaradási engedélyt csak akkor adhat, ha az elvégzett építési munkára az építési engedély utólagos megadásának feltételei – a külön jogszabályban meghatározottak szerint – fennállnak vagy megteremthetők, illetve az építmény (építményrész) átalakítással szabályossá tehető. Az építésügyi hatóság az építtetőt – kérelem hiányában – a fennmaradási engedély megkérésére kötelezheti, vagy az eljárást hivatalból is lefolytathatja.

Az Országos Építési Szabályzat közzétételéről szóló 2/1986 (XII. 30.) ÉVM rendelet 66. § (3) bekezdése értelmében az ipari és a mezőgazdasági üzemi termelő és az üzemi tároló rendeltetésű építmények közötti, továbbá az ezekkel szomszédos telkeken álló vagy elhelyezhető más rendeltetésű épületek egymást átfedő oldalhomlokzatai közötti legkisebb távolságot a következők szerint kell meghatározni:
a) az épületek egymást átfedő, illetőleg így elhelyezhető homlokzatai közül a nagyobb homlokzatmagasság mértékének megfelelő távolságot kell meghatározni, de ez az érték – a b) és a c) pontban említett esetek kivételével – nem lehet kisebb
– sem az építési telekre előírt (megengedett) legnagyobb utcai homlokzatmagasság mértékénél,
– sem pedig 6 m-nél,
b) az I–III. tűzállósági fokozatú (nem éghető anyagú külső térelhatároló szerkezetű, falazatú, héjazatú) épületek nyílás nélküli határfalai (tűzfalai) közvetlenül egymáshoz csatlakozhatnak, vagy egymástól legalább 3 m-re kell lenniük,
c) a III–V. tűzállósági fokozatú (fa- vagy más éghető anyagú külső térelhatároló szerkezetű, falazatú, héjazatú) és legfeljebb 7,50 m homlokzatmagasságú épületekkel legfeljebb 12 egymás melletti egyedi telek építhető be az a) pont előírásai szerint. Az ilyen épületsorok szélső épületei között legalább 16 m-es tűztávolságot kell kialakítani, amelyen belül azonban – az "A" és a "B" tűzveszélyességi osztályba tartozó épületek kivételével – I–III. tűzállósági fokozatú (nem éghető anyagú külső térelhatároló szerkezetű, falazatú, héjazatú) épület elhelyezhető.
A 172. § szerint a felvonulási épületek, továbbá az ideiglenes – legfeljebb ötévi időtartamra létesülő – építmények elhelyezése és megvalósítása során a Szabályzat előírásai közül csak az egészségvédelmi, az élet-, köz- és más biztonsági, továbbá a műemléki-, városkép- és a vagyonvédelmi követelményeket szolgáló előírásokat kell megtartani.

Az OÉSZ 4. sz. mellékletének 21. pontja így határozza meg az építmény fogalmát: az építmény olyan ingatlan jellegű ideiglenes vagy végleges műszaki alkotás (épület, műtárgy), amely általában a talajjal való egybeépítés (az alapozás) révén vagy a talaj természetes állapotának, természetes geológiai alakulatának a megváltoztatása révén jöhet létre (válhat ingatlanná) és a talajtól elválasztva az eredeti rendeltetésének megfelelő használatra alkalmatlanná válik.
Ideiglenes jellegű építménynek az ideiglenesen elhelyezett, bármikor könnyen szétszerelhető szerkezetekből álló, illetőleg könnyen eltávolítható építmény minősül.

A vizsgálat megállapításai és az érintett alkotmányos jogok:

Az Alkotmány 2.§-a kimondja, hogy a Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam. A jogállamiság részét képezi a jogbiztonság, ami a jogszabályok betartásának, a hatósági és bírósági határozatok végrehajthatóságának és végrehajtása kikényszeríthetőségének követelményét foglalja magában.

A vizsgálat során megállapítottam, hogy jelen ügyben a hatóságok a jogszabályokat teljes mértékben betartották.

Panaszos részére az épület lebontását elrendelő határozattal szemben biztosították a jogorvoslat lehetőségét, amivel azonban panaszos nem élt, ezért a határozat jogerőre emelkedett. Panaszos a határozat jogerőre emelkedése ellenére sem bontotta le az épületet. Ha a kötelezett nem tesz eleget a határozatban előírt kötelességének a hatóság jogosult bírságot kiszabni. A jegyző tehát a jogszabályi előírásoknak megfelelően szabta ki a bírságot. Panaszos a bírságot kiszabó határozatot követően mozgathatóvá alakította át az engedély nélkül épített épületet, és az épület áthelyezését  bejelentette a polgármesteri hivatalnak. A helyszíni szemlét követően - amely a tűzvédelmi távolságot megfelelőnek találta - azonban az épületet a régi helyére tolta vissza, veszélyeztetve ezzel a szomszédos ingatlan állagát. Mindezek után az illetékes jegyző elfogultságot jelentett be és kérte egy független hatóság kijelölését. A kijelölt hatóság ismételten bírságot szabott ki panaszosra - szintén a jogszabályi előírásoknak megfelelően - az épület lebontásának elmaradása miatt. Panaszos azon hivatkozása, hogy az épület a rögzítés megszüntetésével már nem tartozik a vonatkozó jogszabályok által meghatározott építmény kategóriába nem helytálló, hiszen építménynek minősül az ideiglenes jellegű építmény is, amelyet szintén csak engedéllyel lehet létrehozni.

Miután az illetékes hatóságok eljárásuk során alkotmányos visszásságot nem idéztek elő, ajánlást nem teszek.

Budapest, 1997. december 1.

Gönczöl Katalin