OBH 2988/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr. Kardos Gábor
dr. Kiss Anikó

Az eljárás megindítása

A Népszabadság 1997. február 20-i számának 8. oldalán "Ki fizeti a halott útját?" címmel cikk jelent meg. A cikkből az derül ki, hogy egy elhunyt magyar állampolgár holtteste hónapok óta arra vár, hogy Oroszországból hazaszállítsák.

Az ügyben az újságcikk alapján hivatalból vizsgálatot indítottam.

A megállapított tényállás

R. J.  magyar állampolgár holtteste tavaly december  20-a óta  1997. márciusáig temetetlenül feküdt egy Moszkvától kétezer kilométernyire lévő orosz város, Szterlitamak kórházában. A férfi egy magyar cég, az Interdesign Homoky és Fiai Kft. alkalmazottjaként dolgozott Oroszországban, érvényes biztosítás nélkül. R. J. december 9-én eltűnt oroszországi munkahelyéről. December 15-én találtak rá egy kapualjban. A szakértői jelentés szerint koponyaalapi törést szenvedett, belső vérzése volt. Azonnal a szterlitamaki kórházba szállították, ahol december 20-án meghalt.

Kálóczi Kálmán Badacsonytomaj polgármestere tájékoztatásomra elmondta, hogy hosszú vita után 1997. márciusában sikerült ügyvédi, konzulátusi közreműködéssel elintézni, hogy az elhunyt holtteste hazaszállításra kerüljön. A hazaszállítás költségeit végül a munkáltató vállalta.

A vizsgálat megállapításai és az érintett alkotmányos jogok

A vizsgálat megállapította, hogy a magyar jog szabályai szerint a munkavállaló és a munkaadó közötti megállapodástól függ, hogy a munkaadó köt-e biztosítást a dolgozóira, esetleg a dolgozó vállalja, hogy nevére megköti a biztosítást. Az adott ügyben érintett néhai R. J.  sem ilyen, sem olyan módon kötött biztosítással nem rendelkezett.

A vizsgálat azt is megállapította, hogy a konzuli védelem keretei között nyújtható anyagi támogatás kérdését a Külügyminisztériumnak a konzuli kölcsönre vonatkozó iránymutatása szabályozza. Az iránymutatás értelmében nem adható kölcsön olyan személynek, akinek külföldi tartózkodási költségeinek fedezésére más köteles.

Bármennyire diszkrecionális jogkör gyakorlásáról van is szó a konzul által nyújtott kölcsön esetében, az iránymutatás, mint forma nem megfelelő. A Magyar Köztársaság Alkotmánybírósága ezzel kapcsolatban kimondta:
" A minisztériumi, egyéb központi állami szervektől származó, jogi iránymutatást tartalmazó leiratok, körlevelek, iránymutatások, útmutatók, állásfoglalások és egyéb informális jogértelmezések, amelyek nem a jogalkotási törvény garanciális szabályainak betartásával kerülnek kibocsátásra, sértik az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált jogállamiság alkotmányos követelményét" (60/1992 (IX.17.) AB hat.) ABH 1992, 277.

Sajnálatos, hogy a magyar jogrendszerből mind a mai napig hiányzik a konzuli törvény. Igaz, a rendszerváltozás eredményeként Magyarország már nem törekszik kétoldalú konzuli egyezmények kötésére, hanem elfogadja az 1963. évi bécsi, a konzuli kapcsolatokról szóló univerzális szerződést, a kétoldalú egyezmények azonban változatlanul hatályban vannak. Sőt, az 1963. évi bécsi egyezményben részes államok esetében, amennyiben egyúttal kétoldalú konzuli egyezmény alapján is szerződéses kapcsolatban állnak, mindkét szerződés rendelkezéseit figyelembe kell venni. Mindezen túl, a konzuli tevékenység belső jogi szabályozása széttagolt, egyes kérdések tekintetében számos eltérő törvényt, jogszabályt kell alkalmazni. Mindez nem könnyíti meg a jogkereső állampolgárok dolgát, a jogbiztonság érvényesülését a konzuli jog, így különösen a konzuli védelem területén, amely  az Alkotmányban biztosított állampolgári jog. A Magyar Köztársaság Alkotmánya 69. § (3) kimondja:
"Minden magyar állampolgár jogosult arra, hogy törvényes külföldi tartózkodásának ideje alatt a Magyar Köztársaság védelmét élvezze."

A vizsgálat alapján feltárt problémákról megállapíthatók, hogy alkalmasak az
alkotmányos visszásság

fogalmának megalapozására, ezért az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 20. § (1) bekezdése alapján a Magyar Köztársaság Külügyminiszteréhez a következő ajánlást intézem:

-Miniszter Úr kezdeményezze a konzuli törvény megalkotását, amely rendelkezzen a konzul által biztosítható kölcsönről is. A konzuli törvény megszületéséig pedig miniszteri rendeletben szabályozza a konzuli kölcsön kérdését.

Budapest, 1997. április 2.

Gönczöl Katalin