OBH 2667/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Kiss Anikó

Az eljárás megindulása:

A panaszos az állampolgári jogok országgyűlési biztosához intézett levelében leírta, hogy idős Édesanyja betegsége miatt önmagát ellátni képtelen, ezért 1993-ban a panaszoshoz költözött. A panaszos Édesanyja ezt megelőzően Somogymeggyesen lakott, az ottani házában 1993 óta nem tartózkodott, az önkormányzat ennek ellenére - a panaszos állítása szerint -  a kommunális adó keretében szemétszállítási díj fizetésére kötelezi.

A panasz alapján az állampolgári jogok országgyűlési biztosa alkotmányos visszásság gyanúja miatt vizsgálatot indított.

A megállapított tényállás:

A települési önkormányzat panaszos édesanyjának terhére a tulajdonában lévő ház után évi 1600. Ft kommunális adót vetett ki. Panaszos állítása szerint ebből 1000. Ft az építményadó és 600. Ft a szállítási díj.

Az érintett alkotmányos jogok és alkalmazott jogszabályok:

1. A Magyar Köztársaság Alkotmánya:

2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.

44/A. § (1) A helyi képviselőtestület:
a) önkormányzati ügyekben önállóan szabályoz és igazgat, döntése kizárólag törvényességi okból vizsgálható felül,
b) gyakorolja az önkormányzati tulajdon tekintetében a tulajdonost megillető jogokat, az önkormányzat bevételeivel önállóan gazdálkodik, saját felelősségére vállalkozhat,
c) az önkormányzat törvényben meghatározott feladatainak ellátásához megfelelő saját bevételre jogosult, továbbá e feladatokkal arányban álló állami támogatásban részesül,
d) törvény keretei között megállapítja a helyi adók fajtáit és mértékét,
e) törvény keretei között önállóan alakítja ki a szervezetét és működési rendjét,
f) önkormányzati jelképeket alkothat, helyi kitüntetéseket és elismerő címeket alapíthat,
g) a helyi közösséget érintő közügyekben kezdeményezéssel fordulhat a döntésre jogosult szervhez,
h) szabadon társulhat más helyi képviselőtestülettel, érdekeinek képviseletére önkormányzati érdekszövetséget hozhat létre, feladatkörében együttműködhet más országok helyi önkormányzatával, és tagja lehet nemzetközi önkormányzati szervezetnek.
(2) A helyi képviselőtestület a feladatkörében rendeletet alkothat, amely nem lehet ellentétes a magasabb szintű jogszabállyal.
70/I. § A Magyar Köztársaság minden állampolgára köteles jövedelmi és vagyoni viszonyainak megfelelően a közterhekhez hozzájárulni.

2. Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv:

16. § (1) Az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság [29. § (1) bek.], illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.

3. A helyi adókról szóló 1990. évi C. tv:

2. § Az önkormányzat adómegállapítási joga az e törvényben meghatározott adóalanyokra és adótárgyakra terjed ki.

3. § (1) Ha e törvény másként nem rendelkezik, a törvény alkalmazásában adóalany:
a) a magánszemély,
b) a jogi személy, a jogi személyiség nélküli gazdasági társaság,
c) a magánszemélyek jogi személyiséggel nem rendelkező személyi egyesülése.

4. § Az adókötelezettség az önkormányzat illetékességi területén a következőkre terjed ki:
a) az ingatlantulajdonra, ingatlanhoz kapcsolódó vagyoni értékű jogra,
b) munkaerő foglalkoztatására,
c) nem állandó lakosként való tartózkodásra és
d) az e törvényben meghatározott gazdasági tevékenység gyakorlására (a továbbiakban együtt: adótárgy).

5. § Az önkormányzat rendeletével:
a) vagyoni típusú adók,
b) kommunális jellegű adók, továbbá
c) helyi iparűzési adó
bevezetésére jogosult.

11. § (1) Adóköteles az önkormányzat illetékességi területén lévő építmények közül a lakás és a nem lakás céljára szolgáló épület, épületrész (a továbbiakban együtt: építmény).
(2) Az építményadó alkalmazásában az építményhez tartozik az építmény rendeltetésszerű használatához szükséges - a település rendezési tervében előírt, vagy ennek hiányában a helyben szokásos mértéket meg nem haladó - földrészlet. A helyben szokásos földrészlet mértékét az önkormányzat állapítja meg.
(3) Az adókötelezettség az építmény valamennyi helyiségére kiterjed, annak rendeltetésétől, illetőleg hasznosításától függetlenül.

12. § (1) Az adó alanya (3. §) az, aki a naptári év (a továbbiakban: év) első napján az építmény tulajdonosa. Több tulajdonos esetén a tulajdonosok tulajdoni hányadaik arányában adóalanyok. Amennyiben az építményt az ingatlan-nyilvántartásba bejegyzett vagyoni értékű jog terheli, az annak gyakorlására jogosult az adó alanya. (A tulajdonos, a vagyoni értékű jog jogosítottja a továbbiakban együtt: tulajdonos).
(2) Valamennyi tulajdonos által írásban megkötött és az adóhatósághoz benyújtott megállapodásban az (1) bekezdésben foglaltaktól el lehet térni.
(3) Társasház, -garázs és -üdülő esetén a tulajdonosok önálló adóalanyok, a közös használatú helyiségek után az adó alanya az említett közösség.

14. § (1) Az adókötelezettség a használatbavételi, illetőleg a fennmaradási engedély kiadását követő év első napján keletkezik. Az engedély nélkül épült, vagy anélkül használatba vett építmény esetében az adókötelezettség a tényleges használatbavételt követő év első napján keletkezik.
(2) Az adókötelezettség megszűnik az építmény megszűnése évének utolsó napján. Az építménynek az év első felében történő megszűnése esetén a második félévre vonatkozó adókötelezettség megszűnik.
(3) Az építmény használatának szünetelése az adókötelezettséget nem érinti.

18. § Az adó alanya (3. §) az, aki az év első napján a telek tulajdonosa. Ingatlannyilvántartásba bejegyzett vagyoni értékű jog, illetőleg több tulajdonos esetén a 12. §-ban foglaltak az irányadók.

26. § Az adó évi mértékének felső határa a 11. §-ban és a 17. §-ban meghatározott adótárgyanként, illetőleg lakásbérleti jogonként legfeljebb 12 000 Ft.

A vizsgálat megállapításai:

	A települési önkormányzatok alapvető feladata - a közhatalom helyi közügyekben való gyakorlása mellett - a helyi közszolgáltatások biztosítása. E feladatnak a helyi sajátosságokhoz és igénykehez igazítható ellátása elengedhetetlenné teszi az önkormányzatok önálló gazdálkodása feltételeinek megteremtését. Ehhez az egyik legfontosabb eszköz a helyi adók rendszere. A települési önkormányzatok helyi adót csak rendelettel és a helyi adókról szóló 1990. évi C. törvény keretei között vethetnek ki. Ilyen helyi adó a kommunális adó is. A magánszemélyek kommunális adójának adótárgya a lakás és a nem lakás céljára szolgáló épület tulajdonjoga, haszonélvezete, bérleti joga. A kommunális adó törvény szerinti évi mértékének felső határa adótárgyanként legfeljebb 12.000. Ft.
	Az önkormányzat panaszos édesanyjának adófizetési kötelezettségét évi 1600. Ft-ban állapította, meg, kommunális adó címén. Panaszos ezt tévesen az építményadó és a szemétszállítási díj együttesének tekintette. Adó azonban semmiképpen nem tartalmazhat szolgáltatási díjat, az nem egy szolgáltatás ellenében fizetendő térítés, hanem a közterhekhez való hozzájárulás. Más kérdés az, hogy az önkormányzat az adókból származó bevételt mire fordítja, előfordulhat például az is, hogy éppen a települési szemét elszállíttatására, aminek a következtében a település lakóinak nem kell külön szemétszállítási díjat fizetni. 
	A panasz vizsgálata során megállapítottam tehát, hogy a települési önkormányzat a panaszos Édesanyjának terhére kommunális adót vetett ki, ami panaszos értelmezésével ellentétben nem az építményadó és a szemétszállítási díj együttes összege. A települési önkormányzat a lakossági szemét elszállításáról térítés nélkül gondoskodik, szemétszállítási díj fizetésére senkit sem kötelezett. Az önkormányzat által a panaszos édesanyjának terhére kivetett adó, mind az adó alanyát, tárgyát és mértékét tekintve megfelel a törvényi előírásoknak, így az önkormányzat eljárásában alkotmányos joggal összefüggésben visszásságot nem állapítottam meg.

Budapest, 1999 február 23.

Gönczöl Katalin