OBH 2520/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Kiss László

Az eljárás megindulása:
	A Népszabadság 1997. február 1-i cikke szerint ("G., az állambarát állampolgár") S-né T. G. 1996. december 13-án bejelentést tett a XIV. ker. Rendőrkapitányságon okiratainak (személyi igazolvány, forgalmi engedély, jogosítvány) eltűnése miatt. A bejelentő a kapott útbaigazítás alapján eljárt a különböző szerveknél az eltűnt okmányok pótlása érdekében. 1997. január 24-én - amikor a kapitányságon az új jogosítványát vette át - kiderült, hogy iratait még az eltűnés napján megtalálta a III. kerület egyik rendőrjárőre és azokat a lakóhely szerinti  kapitányságnak küldték meg. Az ügyfél értesítéséről a rendőrség nem gondoskodott. 
	A cikk alapján az  1993. évi LIX. tv. 16. § (2) bekezdésére tekintettel, hivatalból vizsgálatot rendeltem el az esetleges alkotmányos visszásság megállapítása érdekében.

Érintett alkotmányos jog:
Jogállamiság, jogbiztonsághoz való jog (Alk. 2 .§ (1)bek. )

Alkalmazott jogszabályok:
1978. évi IV. törvény a Büntető Törvénykönyvről
316. § (1) Aki idegen dolgot mástól azért vesz el, hogy azt jogtalanul eltulajdonítsa, lopást követ el.
333. § E fejezet alkalmazásában
1. dolog: a villamos- és a gazdaságilag hasznosítható más energia is, úgyszintén a vagyoni jogosultságot megtestesítő olyan okirat, amely a benne tanúsított vagyoni érték vagy jogosultság feletti rendelkezést önmagában biztosítja,

1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárás általános szabályairól
2. §(7) A közigazgatási szervek feladataikat gyors és egyszerű eljárással teljesítik.
6. § (1) Ha jogszabály másként nem rendelkezik, az eljárásra illetékes
a) az a közigazgatási szerv, amelynek területén az ügyfél állandó vagy ideiglenes lakóhelye (székhelye, telephelye) van;
7. § (1) A közigazgatási szerv a hatáskörét és az illetékességét az eljárás minden szakaszában hivatalból köteles vizsgálni. Ha azt állapítja meg, hogy az ügyben nincs hatásköre, vagy nem illetékes, az ügyet haladéktalanul átteszi a hatáskörrel rendelkező illetékes közigazgatási szervhez, és erről az ügyfelet egyidejűleg értesíti.
(2) A közigazgatási szerv – tekintet nélkül a hatáskörére és az illetékességére – köteles megtenni azt az intézkedést, amelynek hiányában a késedelem elháríthatatlan kárral vagy veszéllyel járna. Erről az intézkedésről haladéktalanul értesíteni kell a hatáskörrel rendelkező illetékes közigazgatási szervet, amely az intézkedés fenntartásának szükségességét felülvizsgálja.
9. § (1) A közigazgatási szerv az illetékességi területén kívül akkor végezhet eljárási cselekményt, ha ezt jogszabály lehetővé teszi.
(2) A fővárosi kerületi közigazgatási szerv, illetőleg a megyei jogú város kerületi hivatalának vezetője, a főváros, illetőleg a megyei jogú város egész területén végezhet eljárási cselekményt.
15. § (1) Az érdemi határozatot a kérelem előterjesztésétől, illetőleg az eljárás hivatalból történt megindításától számított harminc napon belül kell meghozni. Ennél rövidebb határidőt bármely jogszabály, hosszabbat pedig csak törvény, törvényerejű rendelet vagy kormányrendelet állapíthat meg.

147/1993. (X. 26.) Korm. rendelet a személyi igazolvány kiadásának és nyilvántartásának átmeneti szabályairól
3. § (2) Ideiglenes személyi igazolványt kell hivatalból kiállítani annak
a) aki személyi adatait vagy állampolgárságát nem tudja az előírt vagy más, hitelt érdemlő okirattal igazolni;
b) akinek az állandó vagy ideiglenes személyi igazolványa elveszett vagy megsemmisült.
17. § (1) A talált személyi igazolványt mindenki köteles haladéktalanul a legközelebbi rendőri szervnek, illetőleg rendőrnek beszolgáltatni.
(2) A talált és az (1) bekezdés szerint beszolgáltatott személyi igazolványt tulajdonosának vissza kell adni, ha az használható állapotban van, és a polgár új személyi igazolványt még nem kapott.
(3) A rendőrkapitányság a talált és beszolgáltatott személyi igazolványt a tulajdonos lakóhelye szerint illetékes rendőrkapitányságnak megküldi, ha az a találás helyén nem adható vissza.
(4) Nem adható vissza a személyi igazolvány, ha annak gyanúja merül fel, hogy azzal bűncselekményt követtek el.

18/1960. (IV. 13.) Korm. rendelet a talált dolgok tekintetében követendő eljárásról
1. § (1) A találó köteles a talált dolgot a találástól számított nyolc nap alatt a dolgok elvesztőjének, tulajdonosának vagy más átvételre jogosult személynek (a továbbiakban: jogosult) átadni, vagy a települési önkormányzat jegyzőjének (a továbbiakban: jegyző) beszolgáltatni.
2. § (1) Ha a beszolgáltatott dolog átvételére jogosult személy [1. § (1) bekezdés] megállapítható, a jegyző a dolgot haladéktalanul átadja a jogosultnak.

3/1995. (III. 1.) BM rendelet a Rendőrség Szolgálati Szabályzatáról
Eljárás talált tárgy esetén
27. § (1) Ha a rendőr elhagyott dolgot talál – a 28. § (1) bekezdésében foglaltak kivételével –, azt lehetőleg tanúk jelenlétében átvizsgálja, és jelentés kíséretében továbbítja az illetékes önkormányzat jegyzőjéhez.
(2) A rendőr az állampolgár által talált dolgot – a lőfegyver, gáz- és riasztófegyver, légfegyver, lőszer és ipari robbantóanyag, pirotechnikai eszköz, kábítószer, pszichotrop anyag, közbiztonságra veszélyes egyéb tárgy, rendőrség által kibocsátott okmány, hatósági jelzés kivételével – csak akkor vegye át, ha annak a találó által a jegyzőhöz történő beszolgáltatása valamilyen oknál fogva nem lehetséges. A talált dolog rendőri átvételéről elismervényt kell adni. Arról, akit a rendőr a talált dologgal a polgármesteri hivatalhoz irányít, a hely, idő, személyi adatok, a talált dolog megnevezésével jelentést tesz.
(3) A (2) bekezdésben kivételként meghatározott talált eszközöket és anyagokat, a rendőri szervhez kell beszolgáltatni. A beszolgáltatásról két példányban jegyzőkönyvet kell felvenni. A jegyzőkönyv egy példányát a megtalálónak kell átadni. A jegyzőkönyv alapján az illetékes rendőrhatóság lefolytatja a szükséges eljárást és rendelkezik a dologról. Ezek a dolgok, csak a birtoklására érvényes engedéllyel rendelkező jogosultnak adhatóak ki.
(4) A rendőr a találótól átvett dolgot – a (3) bekezdésben foglalt kivétellel – haladéktalanul továbbítja a jegyzőhöz.

20/1990. (VIII. 6.) BM rendelet a közúti közlekedés rendőrhatósági igazgatásáról
1. § (1) A közúti közlekedés rendőrhatósági igazgatásának feladatai
a) első fokon: a rendőrkapitányság igazgatásrendészeti osztályának (csoportjának),
b) másodfokon: a megyei rendőr-főkapitányság igazgatásrendészeti osztályának, Budapesten a Budapesti Rendőrfőkapitányság Igazgatásrendészet Rendészeti Osztályának hatáskörébe tartoznak.
(2) A közúti közlekedés rendőrhatósági igazgatási feladatainak ellátásakor az államigazgatási eljárás általános szabályait kell alkalmazni.
9. § (4) A rendőrhatóság az elveszett vagy megrongálódott forgalmi engedély helyett új forgalmi engedélyt ad ki,
10. § (4) A tulajdonosnak a forgalmi engedély vagy a rendszámtábla elvesztését haladéktalanul be kell jelentenie a rendőrhatóságon.
(5) Az ügyfél ellenkező értelmű nyilatkozata hiányában a (3) és (4) bekezdésben említett bejelentést hatósági eljárás iránti kérelemnek kell tekinteni.

Megállapított tényállás:
	S.-né 1996. december 16-án jelentette be személyi igazolványa eltűnését a XIV. kerületi Rendőrkapitányságon. Bejelentése szerint iratait - személyi igazolványát,  jogosítványát és a férje gépkocsijának forgalmi engedélyét - a táskájából lopták el december 12-én, egy XIV. kerületi élelmiszer áruházban, a Nagy Lajos király út és Erzsébet királyné út sarkán. A bejelentés alapján ideiglenes személyi igazolványt állítottak ki a részére és útbaigazították a többi okmány pótlásának módjáról.
	A vezetői engedély eltűnésére vonatkozó ügyiratot december 17-én szignálták ki és december 27-én iktatták be a kapitányságon. Az ideiglenes vezetői engedélyt 1997. január 6-án kapta meg az ügyfél és ekkor állították ki részére az új forgalmi engedélyt is. Ezt követően a Fővárosi Közlekedési Főfelügyeletnél a gépkocsi műszaki vizsgájára vonatkozó bejegyzések pótlásáról gondoskodott.
	Január 24-én S-né a Polgármesteri Hivatal ügyfélszolgálatánál jelentkezett a végleges személyi igazolvány átvételére. Az ügyintéző közölte vele, hogy iratait - irattárcájával együtt -december 11-én egy rendőr megtalálta a III. kerületben, azokat a III. kerületi Rendőrkapitányság december 20-án illetékességből átküldte a XIV. kerületi kapitányságra. Személyi igazolványát az ügyfélszolgálatnál visszakapta, a régi forgalmi és vezetői engedélyt a kapitányság bevonta, az új vezetői engedélyt kiadták a részére.

A vizsgálat megállapításai:
	Az újságcikkben közölt események vizsgálatához beszereztük a sérelmet szenvedett ügyfél hozzájárulását, hogy nevének közlésével kérjünk adatokat az eljáró hatóságoktól. A hozzájárulás megadását követően megkerestem a XIV. kerületi Rendőrkapitányság vezetőjét és felvilágosítást kértem tőle a korábbi intézkedésről, az intézkedés alapjául szolgáló jogszabályokról és belső utasításokról. A megkeresett szerv késedelmesen, felettes szervéhez küldött sürgetést követően válaszolt.
	A rendelkezésre álló adatok és a vizsgált szervtől beszerzett információk alapján a következőket állapítottam meg:
	S.-né - amikor irattárcája és az abban lévő iratai eltűnését felfedezte - a lakóhelye szerint illetékes XIV. kerületi Rendőrkapitányságon megkísérelt feljelentést tenni, de az ügyeletes tiszt erről lebeszélte, mivel a panaszos olyan adatot, mely bűncselekmény elkövetésére egyértelműen utalt volna, nem tudott mondani. Az ügyeletes tiszt véleményét igazolta, hogy az iratok eltűnése nem a bejelentő által megjelölt időpontban - december 12-én - történhetett, hanem legalább egy nappal korábban, mivel azokat december 11-én találták meg. Erre tekintettel az eltűnés helye is kétséges, amit megerősít, hogy az iratokat a III. kerületben, a Kerék utcában találták. Lopás esetén nem valószínű, hogy a tolvaj az ellopott - és tettenérés esetén a bűncselekmény bizonyítására alkalmas - irattárcát, a benne lévő iratokkal együtt, huzamosabb ideig magánál tartja.
	Az eset körülményeinek a fenti módon történt mérlegelése és a további intézkedések módját meghatározó döntés az ügyfél érdekeit nem sértette, mivel a feljelentés és bejelentés egyaránt valamely bűncselekmény gyanújára utaló, formához nem kötött közlés. Amíg azonban a feljelentés meghatározott vagy ismeretlen személy ellen, a bűncselekmény gyanújára vonatkozóan konkrét adatot is tartalmazva az eljárás megindítását célozza, azt általában kifejezetten igényli is, addig a bejelentés csupán a hatóság tájékoztatása ilyen igény nélkül, jelzése egy olyan helyzetnek, amely bűncselekmény gyanújára utalhat. E tág meghatározásra is figyelemmel rögzíti a 40/1987. BM utasítás 404. pontja: a nyomozó hatósághoz tett bejelentés csak akkor lehet büntetőeljárás megindításának alapja, ha ellenőrzése során abból a bűncselekmény elkövetésének alapos gyanúja kétségtelenül megállapítható. Minderről feljegyzést, a bejelentésről és a foganatosított intézkedésekről jelentést kell készíteni. 
	A konkrét esetben figyelembe kellett venni azt is, hogy az ügyfél pénz vagy más értékek eltűnéséről nem tett panaszt. Az iratok közül - figyelemmel a Btk. 333. § 1. pontjára -büntetőjogi szempontból csak a vagyoni jogosultságot megtestesítő okiratok tartoznak a "dolog" fogalomkörébe, így a lopás egyik tényállási eleme hiányzott. 
	Az iratok pótlásával kapcsolatos igazgatásrendészeti tevékenység megfelelt a hatályos jogszabályoknak, a végrehajtás során előfordult mulasztás - az időközben a kapitányságra megküldött iratok elkallódása - az ügyintézők túlterheltsége miatt történt. A kapitányság vezetője az eljárási hibák konzekvenciáit levonva, az osztályvezető figyelmét felhívta a körültekintőbb munkavégzés megkövetelésére. 
	A személyi igazolvány kiadásának és nyilvántartásának átmeneti szabályairól szóló 147/1993. (X. 26.) Korm. rendelet lehetővé teszi a megtalált személyi igazolvány visszaadását. A közúti közlekedés rendőrhatósági igazgatásáról szóló, időközben hatályon kívül helyezett 20/1990. (VIII. 6.) BM rendelet nem tartalmazta ezt a lehetőséget a jármű vezetésére jogosító és a forgalmi engedélyekkel kapcsolatban, ezért  nem kifogásolható, hogy az iratok megkerülése ellenére új engedélyeket állítottak ki az ügyfél részére.
	A megtalált iratokkal kapcsolatos szabályokat a személyi igazolvány kiadásának és nyilvántartásának átmeneti szabályairól szóló 147/1993. (X. 26.) Korm. rendelet és a Rendőrség Szolgálati Szabályzatáról szóló 3/1995. (III. 1.) BM rendelet tartalmazzák. A talált dolgok tekintetében követendő eljárásról szól a 18/1960. (IV.13.) Korm. rendelet is. Mindegyik jogszabály tartalmaz olyan rendelkezéseket, amelyek célja, hogy az elveszett dolog minél hamarabb visszakerüljön a tulajdonosához. Ennek érdekében pl. a talált személyi igazolványt mindenki köteles haladéktalanul a legközelebbi rendőrnek átadni. A rendőr a találótól átvett dolgot - kivéve egyebek mellett a rendőrség által kibocsátott okmányokat - haladéktalanul továbbítja a jegyzőhöz. A találó köteles a talált dolgot a találástól számított nyolc nap alatt a jogosultnak átadni. A jegyző a dolgot haladéktalanul átadja a jogosultnak. 	Mindezekkel szemben a rendőrséget - az általuk kibocsátott, talált okmányokkal kapcsolatos ügyintézésben - sem a jogosult értesítésének kötelezettsége, sem az állampolgárok érdekeit szolgáló, ésszerű eljárási határidő nem terheli. A konkrét esetben a III. kerületi Rendőrkapitányság pl. rövid úton értesíthette volna az okmányok tulajdonosát, hogy iratai a kapitányságon vannak, azokat a területileg illetékes kapitánysággal való egyeztetés után átveheti, ezzel az érintett hatóságok munkaterhei és az állampolgár anyagi veszteségei, idővesztesége csökkenthetők lettek volna. A gyors és egyszerű eljárásra az államigazgatási törvény kötelezi az eljáró hatóságokat, de megfelelő részlet szabályozás nélkül a kötelezettség nem kérhető számon. Figyelemmel arra, hogy a modern társadalomban az állampolgárok egyre több és a mindennapi életvitelhez, jogaik gyakorlásához nélkülözhetetlen okirattal rendelkeznek, elsőrendű érdekük fűződik ahhoz, hogy elvesztésük esetén mielőbb pótolják, megtalálásuk esetén - amennyiben újat még nem állítottak ki részükre - haladéktalanul visszakapják azokat.
	A 3/1995. (III.1.) BM rendelettel kiadott Szolgálati Szabályzat "Eljárás talált tárgy esetén" c. fejezete az általános szabálytól eltérő rendelkezést tartalmaz a talált lőfegyverek, robbanóanyagok, kábítószerek, közbiztonságra veszélyes tárgyak, rendőrség által kibocsátott okmányok, hatósági jelzések tekintetében. Utal arra, hogy "az illetékes rendőrhatóság lefolytatja a szükséges eljárást", de ennek mibenléte vagy tartalma az okmányokkal kapcsolatban sehol nincs megfogalmazva, annak ellenére, hogy ebben a kategóriában leggyakrabban ezek elveszése, ellopása, megtalálása és beszolgáltatása fordul elő. A szabályozás hiánya sérti a jogbiztonság elvét. Az alkotmányos visszásság a hiányzó "szükséges eljárás" valamennyi rendőri szervre kötelező intézkedésben történő meghatározásával szüntethető meg.
	Ajánlás:
	A rendőrség által kibocsátott okmányok találás és beszolgáltatása esetén követendő eljárás szabályozásának hiánya sérti az állampolgárok jogát a jogállamisághoz és a jogbiztonsághoz, ezért az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 25. §  alapján javaslom a országos rendőr-főkapitánynak, hogy hatáskörében intézkedjék megfelelő rendelkezés kiadására.

Budapest, 1998. március

Gönczöl Katalin