OBH 2077/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr. Zséger Barbara

Az eljárás megindulása

A panaszos beadvánnyal fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, melyben kifogásolta a helyi önkormányzat polgármesterének vele szemben használt hangnemét. 

Megállapított tényállás

Panaszos beadvánnyal fordult a helyi önkormányzathoz, melyben kifogásolta, hogy édesanyjának szemétszállítási díjat kell fizetnie. Levelére a község jegyzője válaszolt és tájékoztatta a lakossági kommunális hulladék elszállításának körülményeiről. A konkrét kérelmet a képviselőtestület elé terjesztette, melyet az határozattal elutasított és egyben arról tájékoztatta az ügyfelet, hogy édesanyja a hulladékszállítási díjat meghaladó értékű vásárlási utalványban részesült.

A panaszos ezt követően arra irányuló kérelemmel fordult a polgármesterhez, hogy egyedülálló édesanyja kertjében a havat közmunkásokkal lapátoltassa el. Kérését édesanyja korával és azzal indokolta, hogy ő édesanyjával nem egy községben él. Levelére a polgármester válaszolt, melyben leírta, hogy "a gyerekeknek a szülőkkel kapcsolatosan vannak kötelezettségei is", és az önkormányzat nem vállal át "ilyen irányú gondoskodást, azért, hogy az örökös jól járjon."

Panaszos sértőnek tartotta a polgármester válaszlevelének hangnemét. 

Alkalmazott jogszabály

1959. évi IV. törvény a Polgári Törvénykönyvről 

"76. § A személyhez fűződő jogok sérelmét jelenti különösen a magánszemélyek bármilyen hátrányos megkülönböztetése nemük, fajuk, nemzetiségük vagy felekezetük szerint, továbbá a lelkiismereti szabadság sérelme és a személyes szabadság jogellenes korlátozása, a testi épség, az egészség, valamint a becsület és az emberi méltóság megsértése."

Érintett alkotmányos jog

Alkotmány 54. § (1) "A Magyar Köztársaságban minden embernek veleszületett joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelyektől senkit nem lehet önkényesen megfosztani."

A vizsgálat megállapításai

A vizsgálat során megállapítottam, hogy az ügyfelekkel való kapcsolattartás során tanúsított magatartás döntő jelentőségű az állampolgárok és az állami szervek, önkormányzatok között kialakult viszony és bizalom szempontjából.

"Az Alkotmánybíróság a 8/1990. (IV. 23.) AB határozatában kifejtette, hogy az emberi méltósághoz való jogot az ún. "általános személyiségi jog" egyik megfogalmazásának tekinti. Leszögezte, hogy a modern alkotmányok, illetve az alkotmánybírósági gyakorlat az általános személyiségi jogot különféle összetevőivel nevezik meg: pl. a személyiség szabad kibontakoztatásához való jogként, az önrendelkezés szabadságához való jogként, általános cselekvési szabadságként, avagy a magánszférához való jogként." (4/1998. (III. 1.) AB határozat)

A levél hangneme az Alkotmányban deklarált emberi méltósághoz való jogot nem sérti, hiszen az említett szubszidiárius alapjog - mely az egyén autonómiájának védelmére szolgál - egyik összetevőjével kapcsolatban sem okoz sérelmet. A becsület a polgári jog értelmezése szerint a személy társadalmi megítélését jelenti, melynek alakulásában jelentős szerepe van az egyes polgárok egyénről alkotott véleményének. Amennyiben egy szóbeli, írásbeli, vagy más értékelést hordozó magatartás - a kinyilvánítás módja, valótlansága, vagy valóságot hamis színben feltüntető volta miatt - alkalmas arra, hogy az egyén társadalmi megítélését kedvezőtlen irányba változtassa, megállapítható a becsület és emberi méltóság sérelme. A kifogásolt mondatok nem változtathatták meg panaszos társadalmi megítélését, ezért alkotmányos joggal kapcsolatos visszásságot nem állapítok meg.

Budapest, 1999. január 28.

Dr. Polt Péter