OBH  1814/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr. Zséger Barbara

Az eljárás megindulása

Panaszos beadvánnyal fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, melyben sérelmezte, hogy az önkormányzat elutasította átmeneti segély iránti kérelmét. 

Megállapított tényállás

A vizsgálat során megkerestem az érintett önkormányzatot és tájékoztatást kértem panaszos kérelmével és ellátásával kapcsolatban. Az önkormányzat válasza szerint panaszos 1997. március 20-án átmeneti segély iránt nyújtott be kérelmet, melyet az önkormányzat Szociális, Egészségügyi, Oktatási és Kulturális Bizottsága elutasított. Indoklásuk szerint a kérelmező édesanyjával évek óta egy másik községben lakik, ahol a panaszos 1997. januárjában és márciusában is átmeneti segélyt kapott, ezen kívül az érintett önkormányzat 1997. januárjában szintén segélyben részesítette. A határozat elleni fellebbezést a képviselő-testület elutasította.  

Panaszos 1998. január 5-én benyújtott kérelmét az önkormányzat képviselő-testülete szintén elutasított arra hivatkozva, hogy panaszos korábbi lakhelyéről is elköltözött.

Panaszos 1998. július 8-án rendszeres szociális segély iránt nyújtott be kérelmet. Az önkormányzat felkérte a Mátészalkai Kórház Rendelőintézete I. Fokú Orvosi Bizottságát, hogy a kérelmező munkaképesség-csökkenésének mértékét vizsgálja meg. A szakvélemény szerint panaszos munkaképességét 40%-ban vesztette el, ezért az önkormányzat elutasító határozatot hozott. 

Panaszos a személyi igazolványa szerint a község állandó lakosa, de a bejelentett cím alatti lakást édesanyja már évekkel ezelőtt értékesítette. Az önkormányzat állítása szerint panaszos a községben szinte soha nem tartózkodott.

Alkalmazott jogszabályok

1993. évi III. törvény a szociális igazgatásról és szociális ellátásokról

"4. § (2) E törvény 6. §-a és a II–III. Fejezet alkalmazásában hajléktalan a bejelentett lakóhellyel nem rendelkező személy, kivéve azt, akinek bejelentett lakóhelye a hajléktalan szállás.
(3) E törvény 7., 78., 84. és 89. §-ainak alkalmazásában hajléktalan az, aki éjszakáit közterületen vagy nem lakás céljára szolgáló helyiségben tölti."

"6. § A hajléktalan személyek ügyében szociális igazgatási eljárásra az a szociális hatáskört gyakorló szerv illetékes, amelynek illetékességi területén a hajléktalan tartózkodik.
7. § (1) A települési önkormányzat, tekintet nélkül hatáskörére és illetékességére, köteles az arra rászorulónak átmeneti segélyt, étkezést, illetve szállást biztosítani, ha ennek hiánya a rászorulónak az életét, testi épségét veszélyezteti."

"25. § (1) A jogosult részére jövedelme kiegészítésére, pótlására pénzbeli szociális ellátás nyújtható.
(2) E törvény alapján a jogosultat gyermeknevelési támogatás illeti meg (a továbbiakban: normatív pénzbeli ellátás).
(3) A települési önkormányzat szociális rászorultság esetén – a szociális alapellátás keretében – a jogosult számára időskorúak járadékát, munkanélküliek jövedelempótló támogatását, rendszeres szociális segélyt, lakásfenntartási támogatást, ápolási díjat, átmeneti segélyt állapít meg e törvényben, valamint az önkormányzat rendeletében meghatározott feltételek szerint (a továbbiakban együtt: szociális rászorultságtól függő pénzbeli ellátások)."

"26. § A települési önkormányzat a rendeletében meghatározott módon és feltételek szerint a szociálisan rászorultak részére az e törvényben meghatározott pénzbeli ellátásokat kiegészítheti, valamint más pénzbeli támogatásokat is megállapíthat."

"37/A. § (1) A települési önkormányzat rendszeres szociális segélyt állapít meg annak a személynek, aki
a) a 18. életévét betöltötte, de aktív korú és munkaképességét legalább 67%-ban elvesztette, illetve vakok személyi járadékában részesül,
b)
c) aktív korú nem foglalkoztatott,
feltéve, hogy megélhetése más módon nem biztosított.
(2) Az (1) bekezdés alkalmazásában akkor nem biztosított a megélhetése
a) az (1) bekezdés a) pontjában megjelölt személynek, ha havi jövedelme, valamint családjában az egy főre jutó havi jövedelem nem haladja meg az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegének 80%-át,
b) az (1) bekezdés c) pontjában megjelölt személynek, ha havi jövedelme nem haladja meg az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegének 70%-át, valamint családjában az egy főre jutó havi jövedelem nem haladja meg az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegének 80%-át,
és vagyona sem neki, sem családjának nincs.
(3) Az (1) bekezdés c) pontja alkalmazásában aktív korú nem foglalkoztatott személynek minősül az, aki a jövedelempótló támogatás folyósításának időtartamát kimerítette, illetőleg igazolja, hogy a rendszeres szociális segély iránti kérelme benyújtását megelőző három évben az illetékes munkaügyi központtal legalább két év időtartamig együttműködött, és keresőtevékenységet nem folytat, ide nem értve az Szt. 34. § (3) bekezdés d) pontja szerinti keresőtevékenységet.
(4) A családi jövedelem számításnál a rendszeres szociális segélyt igénylő részére a kérelem benyújtását megelőzően folyósított jövedelempótló támogatást figyelmen kívül kell hagyni."

"45. § (1) A települési önkormányzat képviselő-testülete a létfenntartást veszélyeztető rendkívüli élethelyzetbe került, valamint időszakosan vagy tartósan létfenntartási gonddal küzdő személyek részére a rendeletében meghatározott átmeneti segélyt nyújt. Átmeneti segély pénzintézeti tevékenységnek nem minősülő kamatmentes kölcsön formájában is nyújtható.
(2) Az átmeneti segély adható alkalmanként és havi rendszerességgel. Az alkalmankénti segély gyógyszertámogatásként, illetve az egészségbiztosítás által nem vagy csak részben támogatott egészségügyi szolgáltatás díjaként is megítélhető. A havi rendszerességgel adott átmeneti segély jövedelemkiegészítő támogatásként, rendszeres nevelési támogatásként, továbbá az önkormányzat rendeletében meghatározott más ellátási formaként is nyújtható."

1992. évi LXVI. törvény a polgárok személyi adatainak és lakcímének nyilvántartásáról

"Tv. 26. § (1) A Magyar Köztársaság területén élő, e törvény hatálya alá tartozó polgár [4. § (1) bekezdés] köteles beköltözés vagy kiköltözés után három munkanapon belül lakóhelyének, illetve tartózkodási helyének címét a települési önkormányzat jegyzőjének nyilvántartásba vétel céljából bejelenteni (a továbbiakban együtt: lakcímbejelentés)."

Érintett alkotmányos jogok

Alkotmány 70/E. § 

"(1) A Magyar Köztársaság állampolgárainak joguk van a szociális biztonsághoz; öregség, betegség, rokkantság, özvegység, árvaság és önhibájukon kívül bekövetkezett munkanélküliség esetén a megélhetésükhöz szükséges ellátásra jogosultak.
(2) A Magyar Köztársaság az ellátáshoz való jogot a társadalombiztosítás útján és a szociális intézmények rendszerével valósítja meg."

A vizsgálat megállapításai

Törvény fakultatív és kötelező feladatot egyaránt megállapíthat a helyi önkormányzatnak. Fakultatív feladatmeghatározás esetén a helyi önkormányzat szabadon dönti el, hogy annak megvalósításából mennyit vállal. A szociális ellátásról való gondoskodás a települési önkormányzat feladata a helyi közszolgáltatások körében, ezen belül azonban maga határozza meg – a lakosság igényei alapján, anyagi lehetőségeitől függően –, mely feladatokat, milyen mértékben és módon lát el. Kötelező feladat esetén ilyen mérlegelési lehetősége nincs, azt teljesítenie kell, de a teljesítés módja, színvonala tekintetében a kötelező feladat megvalósításánál is rendelkezik önállósággal. A helyi önkormányzatokról szóló 1990. évi LXV. törvény szerint a települési önkormányzat köteles gondoskodni a szociális alapellátásról. Az önkormányzat ennek megfelelően megalkotta a szociális ellátásokról szóló rendeletét, rendelkezik átmeneti segéllyel, mint a szociális alapellátás keretében rászorultság esetén nyújtható támogatási formával. 

Panaszos figyelmét az önkormányzat felhívta arra, hogy tegyen eleget a polgárok személyi adatainak és lakcímének nyilvántartásáról szóló 1992. évi LXVI. törvényben foglalt kötelezettségének, mely szerint beköltözés vagy kiköltözés után három munkanapon belül köteles lakóhelyének, illetve tartózkodási helyének címét a települési önkormányzat jegyzőjének nyilvántartásba vétel céljából bejelenteni. Amennyiben panaszos eleget tett volna ezen kötelezettségének, úgy a továbbiakban a pénzbeli ellátásokra irányuló kérelmek esetén az az önkormányzat lett volna jogosult eljárni, melynek területén a hajléktalan tartózkodik. Ennek hiányában azonban továbbra is az érintett önkormányzat járt el, mint az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló törvény alapján az ügyfél lakóhelye vagy tartózkodási helye szerint illetékes önkormányzat. 

A szociális igazgatásról és szociális ellátásokról szóló 1993. évi III. törvény ideiglenes intézkedési kötelezettséget ír elő - hatáskörre és illetékességre tekintet nélkül -, az átmeneti segélyre és a hajléktalanoknak nyújtható szállásra vonatkozóan arra az esetre, ha az ellátások hiánya a rászorulónak az életét, testi épségét veszélyeztetné. A szabály alkalmazásának szempontjából hajléktalannak az tekinthető, aki éjszakáit közterületen vagy nem lakás céljára szolgáló helyiségben tölti. Panaszos azonban egy másik községben lakott - ahol átmeneti segélyben is részesült - édesanyjával együtt, tehát az önkormányzat jogosan nem alkalmazta ezt a szabályt. 

Az Alkotmánybíróság  26/1993. (IV. 29.) AB határozata szerint: "Az Alkotmány hivatkozott 70/E. § (1) bekezdése szerint a szociális biztonsághoz való jognak – magában az Alkotmányban kiemelt – tartalmi eleme, alkotmányos követelménye, öregség, betegség stb. esetére a megélhetéshez szükséges ellátáshoz való jogosultság biztosítása és garantálása. Ezt az ellátáshoz való jogot az állam a társadalombiztosítás és a szociális intézményrendszerek útján valósítja meg... Az Alkotmány 70/E. § (2) bekezdésének idézett rendelkezéséből tehát csak az következik, hogy az állam a polgárok megélhetéshez szükséges ellátáshoz való jogaik realizálása érdekében társadalombiztosítási és szociális intézményi rendszert köteles létrehozni, fenntartani és működtetni. Az Alkotmány azonban e rendszerek működésére vonatkozó alapvető elveket és szempontokat már nem határozza meg.... az Alkotmány a szociális biztonsághoz való jog alatt az állampolgárok megélhetéséhez szükséges ellátási jogosultságát nevesíti, amely nem az életszínvonal megőrzésére vonatkozó jogosultságot, hanem – összefüggésben az Alkotmány 17. §-ával – a szociális ellátásra vonatkozó állami kötelezettséget emeli alkotmányos tétellé."

A szociális ellátórendszer kialakítása és működtetése az állam alkotmányos kötelezettsége. Azonban a szociális gondoskodás mértékét nem az Alkotmány, hanem a jogalkotó állapítja meg. A jogalkotónak szabadságában áll annak eldöntése, hogy milyen eszközökkel, milyen mértékű szolgáltatásokkal kívánja elérni társadalompolitikai céljait. Az átmeneti segély, mint ellátási forma csupán adható, nem tartozik az alanyi jogon járó juttatások közé. Az erre irányuló kérelem elutasítása nem jelenti a szociális biztonsághoz való jog sérülését. Az érintett önkormányzat a kérelmek elbírálása során a jogszabályi előírásoknak mindenben eleget tett. 

A fentiekre tekintettel - alkotmányos joggal kapcsolatos visszásság hiányában - ajánlástételi jogommal nem élek. 

Budapest, 1998. december 8.

Dr. Polt Péter