OBH 1332/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: Dr. Szécsi Mária

Az eljárás megindulása

A panaszos házastársa 1939-ben egy londoni széfben helyezte értékeit biztonságba, amelyet a brit hatóságok a háborút követően zároltak. A panaszos az értékekhez nem juthat hozzá, és hiába próbált kárpótlást kapni. 

Az érintett alkotmányos jogok

A tulajdonhoz való jog (Alkotmány 13. §)
Az öröklés joga (Alkotmány 14. §)

Az alkalmazott jogszabályok

1949. évi XX. törvény a Magyar Köztársaság Alkotmányáról

7. § A Magyar Köztársaság jogrendszere elfogadja a nemzetközi jog általánosan elismert szabályait, biztosítja továbbá a vállalt nemzetközi jogi kötelezettségek és a belső jog összhangját.

1993. évi LIX. törvény az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról

16. § (1) Az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság [29. § (1) bek.], illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte, vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.

1947. évi XVIII. törvény a Párizsban 1947. február 10-én kelt Békeszerződés becikkelyezése tárgyában

29. cikk 1. pont A Szövetséges és Társult Hatalmak mindegyikének jogában áll lefoglalni, felszámolni vagy bármi más intézkedés alá vonni mindazokat a javakat, amelyek a jelen Szerződés életbe lépése idején saját területén vannak és Magyarország vagy magyar állampolgárok tulajdonai.

29. cikk 3. pont A magyar kormány kötelezi magát, hogy azokat a magyar állampolgárokat, akiknek javait e cikk értelmében elvették és nem adták vissza, kártalanítani fogja.

A vizsgálat megállapításai

A panaszosnak a magyar államnak kell kárpótlást nyújtania.
A nemzetközi szerződésekkel okozott károk kárpótlására vonatkozó törvény mind a mai napig nem került elfogadásra. Az Alkotmánybíróság 37/1996. (IX.4.) számú határozatában megállapította az alkotmányos mulasztás fennállását. "A Párizsi Békeszerződés fent idézett 29. cikk 3. pontjában a magyar Kormány kötelezte magát, hogy azokat a magyar állampolgárokat, akiknek javait e cikk értelmében elvették és nem adták vissza, kártalanítani fogja. E kötelezettségvállalás belső jogalkotási kötelezettséggel jár, így mindaddig, amíg a nemzetközi jogi kötelezettség és a belső jog összhangja nem valósul meg, a mulasztásban megnyilvánuló alkotmányellenes állapot fennáll."

A vizsgálat megállapításai alapján azzal az ajánlással élek a Miniszterelnökhöz, hogy a Kormány - tekintettel az Alkotmánybíróság határozatában foglalt és lejárt határidőre is - mielőbb terjessze az országgyűlés elé a nemzetközi szerződésekkel okozott károkért való kárpótlásra vonatkozó törvényt.  

Budapest, 1998. december 8.

Dr. Polt Péter