OBH 1330/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr. Kántor Ferenc

Az eljárás megindítása

Panaszos és társai (panaszosok) beadvánnyal fordultak az országgyűlési biztoshoz.  Beadványukban sérelmezték, hogy a Pest Megyei Kárrendezési Hivatal által 1994. március 30. napján a veresegyházi 065/3. helyrajzi számú táblára vezetett árverés során panaszosok által megszerzett ingatlanokat - az árverési vevők által létrehozott egyezségtől eltérően - nem önálló ingatlanként, hanem osztatlan közös tulajdonként adták ki, s az ezt kifogásoló árverési jegyzőkönyvbe rögzíteni kért árverési kifogást sem bírálták el.

Tekintettel arra, hogy a rendelkezésemre álló iratok alapján a jogbiztonság, illetve a tulajdonhoz való jog megsértésére lehetett következtetni, vizsgálatot rendeltem el. A vizsgálat lefolytatására az FM közigazgatási államtitkárát kértem fel. 

Megállapított tényállás

Panaszosok, a Pest Megyei Kárrendezési Hivatal által 1994. III. 30. napjára, a veresegyházi 065/3. helyrajzi számú földrészletre kitűzött árverésen vettek részt, s állításuk szerint vételi jogukkal élve 159-en tulajdont szereztek a 11 hektár 867 m2  térmértékű gyümölcsös (meggyes) művelési ágú termőföldön. 

Panaszosok által az Országos Kárrendezési és Kárpótlási Hivatal elnökéhez írt és 1996. november 18-án kelt fellebbezésnek nevezett iratból kitűnik: "Az árverésen törvényes keretek között a terület sorsolás útján a tulajdonosok között felosztásra került, amit mindenki elfogadott. Az árverés végén, késő este, hosszú vita után az árverés vezetője .... kijelentette, hogy a gyümölcsös osztatlan közösben marad, mert a gyümölcsöst nem lehet felosztani, mert előfordulhat, hogy a fa a megyébe esik. Természetesen mi árverezők tiltakoztunk. Erre Ő azt javasolta, hogy fogadjunk egy mérnököt, aki majd kiméri a területet, hogy fa ne essék a megyébe.  1995. év elején felkerestük az árverés egykori vezetőjét, és megbíztuk a föld kimérésével, és azzal, hogy mindenkinek külön-külön a nevére kerüljön a föld. A kimérés megtörténtekor az egykori árverésvezető közölte, hogy a kimérés ellenére a terület eszmei osztatlan közösben marad, mert a polgármester nem járul hozzá, hogy a tulajdonosok nevére kerüljön a kimért terület. Szolgalmi utakról nem gondoskodott, amiért is a tulajdonostársak között sok vita és káosz keletkezett."  

A beadványból az is kiolvasható, hogy panaszosok az OKKH elnökének sürgős intézkedését kérik a Pest Megyei Kárrendezési Hivatal sérelmes döntésének megváltoztatására, azaz a 11 hektárt meghaladó földterületen 159 tulajdonost érintő közös tulajdon megszüntetésére. 
Panaszosok kezdeményezése eredménytelen maradt. 

Ezt követően fordultak panaszosok az állampolgári jogok országgyűlési biztosához. 

Az országgyűlési biztos kérésére az ügyben végzett vizsgálata alapján az FM közigazgatási államtitkára  arról tájékoztatta az országgyűlési biztost, hogy "Főosztályom megállapította, hogy a Pest Megyei Kárrendezési Hivatal nem a hatályos árverési jogszabályoknak megfelelően járt el, figyelmen kívül hagyta a 104/1991. (VIII.3.) Korm. rendelet 40. § (2) bekezdésében foglaltakat, ezért a Hivatalt új eljárás lefolytatására utasította", és egyidejűleg megküldte a Központi Kárrendezési Iroda (KKI) megbízott főigazgatója részére is küldött levelének egy példányát. 

A KKI főigazgatója - 1998. szeptember 29-én kelt és 146-2/2. iktatószámú az FVM közigazgatási államtitkárának címzett levelét - az országgyűlési biztos részére is megküldte, s álláspontja szerint "...az adott kérdésben a Pest Megyei Kárrendezési Hivatal a szabályoknak megfelelően járt el, így a tulajdonosoknak, a terület tulajdoni vagy használati megosztásával kapcsolatban az illetékes földhivatalhoz kell fordulniuk". 

A jogszabályi háttér és a vizsgálat megállapításai

Az ügy megítélése szempontjából az alapvető rendelkezéseket az 1991. évi XXV. törvény (Kpt.), és a végrehajtására kiadott 104/1991. (VIII.3.) Korm. rendelet (Vhr.), valamint az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény (Áe.) tartalmazza.

A Kpt. 25. §-ának (2) bekezdése azt írja elő, hogy: "A megvásárolt termőföld kijelölésével, önálló ingatlanként történő kialakításával és ennek  ingatlannyilvántartási bejegyzésével kapcsolatos költségek az állami költségvetést terhelik, a tulajdonszerzés mentes a vagyonszerzési illeték alól." 

A Vhr. 40. §-ának (2) bekezdése úgy rendelkezik, hogy: "Az árverési kifogást a beérkezéstől számított harminc napon belül kell elbírálni. Az árverés eredménye az árverési kifogás elbírálását követően jogerős."

A Vhr. 41. §-ának (2) bekezdése kimondja, hogy: "A kárpótlásra jogosultak részére egy tagban kialakított erdőt a vételi jog jogosultjai között nem kell a természetben megosztani. Ezt a rendelkezést kérelemre más művelési ágba tartozó termőföld esetében is alkalmazni lehet. A közös tulajdonban maradó erdőből, illetőleg más művelési ágba tartozó termőföldből az egyes tulajdonostársakat megillető tulajdoni hányadot a földrészlet természetbeni megosztása esetén kialakítható területnagyságok alapján kell meghatározni."

A Vhr. 47. §-ának (3) bekezdése azt rendeli, hogy: "A kiosztott földek megközelítéséhez szükséges úthálózatot - eltérő megállapodás hiányában - a tulajdonos földjéhez tartozó, művelés alól kivett területként kell kialakítani."

Az Áe. 4. §-ának (1) bekezdése azt rendeli, hogy: "A közigazgatási szerv a hatáskörébe tartozó ügyben az illetékességi területén köteles eljárni. Ha e kötelességének nem tesz eleget, erre a felettes szerve - kérelemre vagy hivatalból - utasítja."
A (2) bekezdés úgy szól, hogy: "Ha a közigazgatási szerv a felettes szervének utasítására nyolc napon belül nem hoz érdemi határozatot - a (3) bekezdésben foglaltak kivételével -, a felettes szerv az ügyfél kérelmére az ügyet magához vonja. A felettes szerv az ügyben első fokon jár el, vagy az elsőfokú eljárásra a mulasztóval azonos hatáskörű közigazgatási szervet - azzal egyetértésben - jelöl ki. A kijelölt közigazgatási szerv - ha jogszabály másként nem rendelkezik - harminc napon belül érdemi határozatot hozni köteles."

Az Áe. 26. §-a szerint "A közigazgatási szerv köteles a határozathozatalhoz szükséges tényállást tisztázni. Ha ehhez a rendelkezésre álló adatok nem elegendőek, hivatalból vagy kérelemre bizonyítási eljárást folytat le."

Az Áe. 92. §-ának (1) bekezdése kimondja, hogy: "Ha az eljárás során jogszabálysértés történt, intézkedni kell a megállapított hibák és az azokat előidéző okok megszüntetéséről."

A (3) bekezdés pedig azt írja elő, hogy: "A felettes szerv a mulasztóval szemben fegyelmi eljárást kezdeményez."

	
A rendelkezésre álló iratokból kiderül, hogy a panaszosok nem kérték, hogy az árverésen általuk megszerzett ingatlan közös tulajdonban maradjon, sőt ellenkezőleg azt kérték, hogy vételi joguk gyakorlása alapján megszerzett ingatlan ne maradjon közös tulajdonban. 

A hivatkozott Vhr. 41. § (2) bekezdés helyes értelmezése szerint az eljáró Kárpótlási Hivatalnak panaszosoknak kérése nélkül is önálló (és nem osztatlan közös tulajdonként) ingatlanként kellett volna az árverésen szerzett gyümölcsös művelési ágú termőföldet kiadni. Ugyanis az árverést végző Kárrendezési Hivatalnak egyetlen jogszabály sem biztosít lehetőséget arra, hogy a hivatkozott Vhr. 41. § (2) bekezdésében foglalt előírásoktól eltérően döntsön, még akkor sem, ha azt a települési önkormányzat polgármestere kéri. 

Mint az OKKH elnökének panaszosok részére címzett 56-2/1. iktatószámú és 1997. III. 4-én kelt, továbbá a KKI megbízott főigazgatójának 146/2-2. iktatószámú és 1998. IX. 29-én kelt és az FVM közigazgatási államtitkárának címzett leveléből kiderül,  nem vizsgálták panaszosok által hivatkozott árverés és árverési kifogás körülményeit, elintézésének módját. Azonban mindkét esetben hivatkoztak az árverési jegyzőkönyvre, melynek ..... "tanúsága szerint az állapítható meg, hogy osztatlan közös, teljes egészében elkelt".

A KKI megbízott főigazgatójának hivatkozott levelében nem találtam nyomát annak, hogy felügyeleti szerve által elrendelt új eljárást lefolytatta volna, s ennek keretében az Áe. 26. §-ában írtak szerint a tényállást megállapította volna, s ennek eredményeképpen az ügyben határozatot hozott volna. 

A vizsgálat megállapította, hogy a Pest Megyei Kárrendezési Hivatal a panaszolt árverésen a Vhr. 41. § (2) bekezdésében foglalt rendelkezéseket nem tartotta meg. Mulasztása sérti a jogbiztonság alkotmányos elvét (Alkotmány 2. § (1) bekezdés), s ezen keresztül panaszosok tulajdonhoz való jogát is (Alkotmány 13. § (1) bekezdés), valamint - mert a panaszolttal azonos művelési ágban lévő, azzal közvetlen szomszédos területet önálló ingatlanként kiadták - a diszkrimináció tilalmát (Alkotmány 70/A. § (3) bekezdés), s ezáltal a felhívott alkotmányos jogokkal kapcsolatban visszásságot idézett elő.

A vizsgálat azt is megállapította, hogy a Pest Megyei Kárrendezési Hivatal jogutódja a KKI, felügyeleti szervének a Földművelésügyi és Vidékfejlesztési Minisztériumnak az ügyben a Pest Megyei Kárrendezési Hivatal által előidézett alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság megszüntetését célzó - új eljárást elrendelő kötelezettségének nem tett eleget. A KKI mulasztásával megsértette a jogállamiság alkotmányos elvét (Alkotmány 2. § (1) bekezdés), valamint az Alkotmány 77. §-a (2) bekezdésében foglaltakat, mely szerint "Az Alkotmány és az alkotmányos jogszabályok a társadalom valamennyi szervezetére, minden állami szervre és állampolgárra egyaránt kötelezőek."

Az alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság megszüntetése érdekében a következő ajánlást teszem:

Felkérem a földművelésügyi és vidékfejlesztési miniszter urat

Az 1993. évi LIX. törvény 20. § (1) bekezdésére hivatkozással, hogy a jelentésben szereplő alkotmányos visszásság megszüntetése érdekében tegye meg a szükséges intézkedéseket, továbbá 

Az 1993. évi LIX. törvény 24. § (1) bekezdésére hivatkozással, hogy rendelje el fegyelmi vizsgálat indítását annak tisztázása érdekében, hogy az alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság előidézése miatt a KKI melyik dolgozóját terheli fegyelmi felelősség. 

Egyidejűleg kérem Miniszter urat, hogy az 1. pontban írt ajánlásom tekintetében kialakított érdemi állásfoglalásáról és megtett intézkedéséről 30 napon belül      - ajánlásom 2. pontban írt eljárás megindításával kapcsolatos álláspontjáról 60 napon belül, az eljárás eredményéről pedig annak befejezését követő 30 napon belül - tájékoztatni szíveskedjék. 

Jelentésem egy példányának megküldésével a földművelésügyi és vidékfejlesztési minisztert, valamint panaszost is tájékoztattam.

Budapest, 1998. november 25.

Gönczöl Katalin