OBH 1036/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr.Kántor Ferenc
Az eljárás megindítása

K. I. (panaszos) kabai lakos panasszal fordult az országgyűlési biztoshoz. Beadványában sérelmezte, hogy kárpótlási jegyéért termőföldet szeretett volna vásárolni, azonban a Kabán 1994. április 8-19. között megtartott árverésen azért nem vásárolhatott földet, mert a Hajdú-Bihar Megyei Kárrendezési Hivatal (Hivatal) 133.000.- Ft névértékű kárpótlási jegyről hozott és 1994. április 5-én kelt határozatát ugyan 1994. április 6-án kézhez vette, de az említett árverés befejezéséig kárpótlási jegyéhez nem jutott hozzá. 

Mivel a rendelkezésemre álló iratok alapján a jogbiztonság megsértésére lehetett következtetni, az ügyben vizsgálatot rendeltem el. Az ügy tisztázása érdekében rövid úton megkerestem a Hivatalt. 

Megállapított tényállás

Panaszos állítása szerint a Hivatal a 9-0790709-0008621-2/1991. (0) számú 1994. április 5-én kelt határozatával kiegészítette a 8621/1/1991. számú határozatát. Az említett kiegészítő határozattal a Hivatal panaszos részére további 133.000.- Ft névértékű kárpótlási jegyet állapított meg. 

A kiegészítő határozatot panaszos 1994. április 6-án vette kézhez az 1994. április 19-én emelkedett jogerőre, s fellebbezés hiányában panaszos csak ezt követően vehette fel kárpótlási jegyét a határozatban megjelölt pénzintézetnél. 

A Kabára 1994. április 8.-19. közötti időszakban meghirdetett árverés azonban addigra már befejeződött, mire panaszos kárpótlási jegyét felvehette volna. Így panaszos nem vehetett részt az árverésen - mint panaszos állítja - kárpótlási jegye felvehetőségének hiányában. 

Az említett kiegészítő határozat meghozatalát megelőzően a Hivatal az alaphatározatban panaszos által kárpótolni kért  3,22 aranykorona értékű, illetve további 132,48 aranykorona értékű termőföld kárpótlása utáni kérelem egy része - 3,22 aranykorona értékű termőföld tekintetében a vagyoni sérelem bekövetkeztét bizonyítottnak fogadta el, míg a kérelem további része - 132,48 aranykorona értékű termőföld tekintetében - a vagyoni sérelmet nem látta bizonyítottnak, ezért az alaphatározatban panaszos részére 3,22 aranykorona értékű termőföld elvétele miatt kárpótlást állapított meg. A kérelem ezt meghaladó részét 132,48 aranykorona étékű föld tekintetében elutasította.

Panaszos a 132,48 aranykorona értékű termőföld kárpótlás iránti kérelmének jogosságát azzal kívánta bizonyítani, hogy becsatolt egy örökösödési szerződést - ami 1977. III. 14. napján kelt - amely szerint a tulajdonába kerül az örökhagyó (Hadházi Anna) halálát követően az említett 132,48 aranykorona értékű 7 kataszteri hold 131 négyszögöl térmértékű szántó művelési ágú termőföld is, amely a szerződés szerint a kabai Vörös Csillag Mg.Tsz. használatában áll. A Püspökladányi Körzeti Földhivatal igazolása szerint az öröklési szerződésben említett 132,48 aranykorona értékű föld - 1969. április 24. napján - a kabai Lenin Mg.Tsz.  tulajdonába került az 1967. évi IV. törvény 3., 4. §-ában foglaltak alapján 10.598.- Ft megváltási ár ellenében.

A Hivatal ilyen előzmények után a panaszost mégis 133.000.- Ft összegű kárpótlási jegyben fizetendő kárpótlásban részesítette, a már hivatkozott kiegészítő határozattal. 

A jogszabályi háttér és a vizsgálat megállapításai

A vizsgálat megállapította, hogy a hivatkozott 132,48 aranykorona értékű és 7 kataszteri hold 131 négyszögöl térmértékű termőföldet nem panaszostól, hanem vele öröklési szerződést kötő Hadházi Annától (örökhagyótól) vették a Tsz. tulajdonába a hivatkozott 1969. április 24. napján kelt megváltási határozattal. Ezért a 8 évvel később kötött öröklési szerződésben az örökhagyó az említett ingatlanról már nem rendelkezhetett, mert az ingatlan az öröklési szerződés megkötésének az időpontjában - 1977. március 14. napján - már nem volt az örökhagyó tulajdonában. 

S mivel az örökhagyó már nem volt a megjelölt ingatlan tulajdonosa, az említett időpontban, ezért panaszos tőle az öröklési szerződésben megjelölt föld tulajdonjogát nem szerezhette meg. Mivel panaszosnak a megjelölt ingatlan nem volt a tulajdona, így az említett ingatlan elvétele miatt kárpótlásra okot adó sérelem sem érhette. Így panaszosnak - az említett ingatlan elvételével - mert kárpótlásra okot adó tulajdoni sérelem nem érte, a megjelölt ingatlan után kárpótlás nem jár. Ezért a Kárpótlási Hivatalnak a hivatkozott alaphatározata, melyben panaszos 132,48 aranykorona értékű termőföld utáni kárpótlási kérelmét elutasítja, a helyes döntést tartalmazza.  Azonban a Hivatal az alaphatározatban írt határozatát megváltoztatta, és a már hivatkozott kiegészítő határozattal panaszos részére a hivatkozott termőföld után is megállapított kárpótlást, mely után - a hatályos jogszabályok alapján - kárpótlás nem jár. A Hivatal az említett 133.000.- Ft névértékű kárpótlást megállapító határozatát ma már nem vonhatja vissza, mivel több mint egy év eltelt a határozat jogerőre emelkedése óta. Az említett túlfizetést a Hivatal ma már panaszostól akkor sem követelheti vissza, ha a panaszosnak nem volt olyan jogcíme az említett kárpótlási összegre, amely annak megállapítását megalapozta volna. 

Az 1992. évi IL. törvény a kárpótlási jegy termőföld tulajdon megszerzésére történő felhasználásának egyes kérdéseiről rendelkezik. 

A hivatkozott törvény 1. §-ának (3) bekezdése úgy szól:  A hivatal a bejelentés alapján akkor bírálja el az (1) bekezdésben meghatározott határidőben a kárpótlás  iránti kérelmet, ha a jogosult az őt megillető  összes vagy legalább 100000 forint értékű kárpótlási jegyért termőföldet kíván vásárolni, és a kérelem elbírálásához szükséges adatok rendelkezésre állnak. Panaszos pedig olyan kérelmet terjesztett elő, melynek egy része (132,48 aranykorona értékű termőföld) után kárpótlás nem illeti meg a becsatolt bizonyítékok alapján.  Ezért a Hivatalnak az említett aranykorona értékű termőföld után kárpótlást nem lehetett volna megállapítani,  amiből az következik, hogy panaszos - érvényes jogcím hiányában és ebből következően a kárpótlás összegét reprezentáló kárpótlási jegy hiányában - a panaszolt árverésen részt sem vehetett volna. Ezért panaszosnak az a kifogása, hogy a kérelme elbírálásához - az 1992. évi IL. törvény által előírt adatokat a Hivatal rendelkezésére bocsátotta és ennek ellenére "nem szállhatott be a licitbe" nem alapos, mert kérelme pozitív elbírálásához szükséges adatokat, azaz a kárpótlás megállapításához szükséges adatokat - előterjeszteni nem tudta. 

A vizsgálat azt is megállapította, hogy panaszos sajátosan értelmezi az általa hivatkozott 1992. évi IL. törvény 9. §-ának (2) bekezdésében foglalt rendelkezést is, mely kimondja, hogy: Az állam az állami tulajdonban lévő földekből kínálatot biztosít azon kárpótlásra jogosultak termőföldtulajdon megszerzésére irányuló igényének kielégítésére, akik igényüket az 1. § szerint jelentették be és igényük kielégítésére a szövetkezet által kijelölt földalap nem nyújt fedezetet. A vizsgálat megállapítása szerint az idézett törvényhely semmiképpen sem értelmezhető úgy, mint ahogy ezt panaszos teszi, azaz ha a kabai Tsz. által kijelölt földalap a törvény 1. §-a szerint bejelentett igények kielégítésére nem nyújt fedezetet, akkor az állam a tulajdonában lévő földekből Kabán biztosít kínálatot. A helyes értelmezés szerint a törvény 1. §-a szerint benyújtott és a Tsz.-ek földalapjából fedezet híján ki nem elégíthető igények kielégítésének biztosítására az állam a tulajdonában álló földekből a fedezetet országos szinten biztosítja. Ezért rendelkezik úgy az 1991. évi XXV. törvény 19. §-a, hogy: Az állam a szövetkezeti földek árverésével egy időben, illetőleg azt követően állami tulajdonú földeket is árverésre bocsát. Az így árverésre bocsátott termőföldek AK értékének el kell érnie a szövetkezetek által árverésre bocsátott termőföldek AK értékének legalább 20%-át. Ez a törvényi követelmény pedig országos szinten megvalósult. 

A leírt tények ismeretében és azok miatt az országgyűlési biztos nem kezdeményezheti, hogy Kaba község területén lévő és a magyar állam tulajdonában álló termőföldekből további termőföldek kerüljenek kijelölésre árverés céljára azért, hogy panaszos, valamint panaszos beadványához csatolt íveket aláíró személyek valamennyi kárpótlási jegyükért Kabán vásárolhassanak termőföldet. Ugyanis a kárpótlási törvények a törvényben tételesen felsorolt jogszabályok alapján keletkezett sérelmek elszenvedőinek biztosítanak az elszenvedett sérelemmel arányban álló, a törvényben meghatározott kárpótlást, melyet kárpótlási jegyben kell megállapítani. Ez a rendelkezés egyúttal egyetlen kárpótlásra jogosultnak sem biztosít alanyi jogot arra,  hogy valamennyi kárpótlási jegyéért egy adott helyen, termőföldet vásárolhasson. Ugyanis a kárpótlási jegy felhasználásának - nem egyetlen, hanem csak egy lehetséges módja - annak termőföld vásárlásra való felhasználása. 

A vizsgálat megállapította, hogy a Hivatal eljárása során azzal, hogy  panaszos részére olyan termőföld után is megállapított kárpótlást, melynek elvételét panaszos bizonyítani nem tudta, panaszos alkotmányos jogait nem sértette. Ezért panaszos beadványát alkotmányos visszásság hiányában, panaszos és a csatolt aláíró íven szereplő társai - Kabán, többletföld kárpótlási földalapba való föld kijelölésére irányuló kezdeményezését - mert kérésük teljesítése alkotmányos jogaikkal összefüggésbe nem hozható, el kellett utasítanom. 

Jelentésem egy példányának megküldésével panaszost, valamint a Hivatal vezetőjét is tájékoztattam. 

Budapest, 1998. február 23. 

Gönczöl Katalin