Az alapvető jogok biztosának
Jelentése
az AJB-6027/2012. számú ügyben
(Kapcsolódó ügyek: AJB-4514/2012. és AJB-4574/2012.)

Előadók: dr. Ottrok Viktória
dr. Sárközy István
Az eljárás megindítása
A panaszosok azért fordultak hivatalomhoz, mivel gépjárművük értékesítése után annak ellenére ők szerepelnek a járműnyilvántartásban tulajdonosként/üzembentartóként, hogy eleget tettek a vonatkozó jogszabályban foglalt kötelezettségeiknek, és bejelentették az értékesítés tényét az illetékes hatóságoknál. A panaszosok kifejtették, hogy a parkolási társaságok, valamint az autópálya kezelő által küldött fizetési felszólításokból jutott tudomásukra, hogy a vevők nem tették meg a szükséges lépést, és nem íratták át nevükre a személygépkocsik tulajdonjogát.
Tekintettel arra, hogy a beadványok alapján felmerült a tisztességes eljáráshoz való jog sérelmének lehetősége, ezért az alapvető jogok biztosáról szóló 2011. évi CXI. törvény (Ajbt.) 20. §-a alapján vizsgálatot indítottam, és a panaszokat egyesítve vizsgáltam.
A vizsgálat során tájékoztatást kértem a Közigazgatási és Elektronikus Közszolgáltatások Központi Hivatalától (KEKKH), a Nemzeti Közlekedési Hatóságtól (NKH), a Centrum Parkoló Rendszer Kft., valamint az ER-PARK Kft. vezetőjétől, Dunaföldvár Város jegyzőjétől, Budapest Főváros XX. Kerület Pesterzsébet Önkormányzatának jegyzőjétől, a Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Főigazgatóságától, valamint Közép-magyarországi Regionális Adó Főigazgatóságától.  

Az érintett alapvető jogok
-	A jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelménye: „Magyarország független demokratikus jogállam.” [Magyarország Alaptörvénye B) cikk (1) bekezdés]
-	A tisztességes eljáráshoz való jog követelménye: „Mindenkinek joga van ahhoz, hogy ügyeit a hatóságok részrehajlás nélkül, tisztességes módon és ésszerű határidőn belül intézzék. A hatóságok törvényben meghatározottak szerint kötelesek döntéseiket indokolni.” [Magyarország Alaptörvénye XXIV. cikk (1) bekezdés]

Az alkalmazott jogszabályok
-	a polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvény (Pp.)
-	a Polgári Törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény (Ptk.)
-	a közúti közlekedésről szóló 1988. évi I. törvény (Kkt.)
-	a helyi önkormányzatokról szóló 1990. évi LXV. törvény (Ötv.)
-	a közúti közlekedési nyilvántartásról szóló 1999. évi LXXXIV. törvény (Kknyt.)
-	Magyarország helyi önkormányzatairól szóló 2011. évi CLXXXIX. törvény (Mötv.)
-	a közlekedési igazgatási eljárásban történő felhasználhatóságához szükséges kötelező tartalmi elemekről szóló 304/2009. (XII. 22.) Korm. rendelet (I. Korm. rendelet)
-	a közúti közlekedési igazgatási feladatokról, a közúti közlekedési okmányok kiadásáról és visszavonásáról szóló 326/2011. (XII. 28.) Korm. rendelet (II. Korm. rendelet)
-	Budapest főváros közigazgatási területén a járművel várakozás rendjének egységes kialakításáról, a várakozás díjáról és az üzemképtelen járművek tárolásának szabályozásáról szóló 30/2010. (VI. 4.) Főv. Kgy. rendelet (Főv. Kgy. rendelet)

A megállapított tényállás
A megkeresett szervektől beérkezett válaszok alapján a következő tényállást állapítottam meg.
Az AJB-6027/2012. számú ügyben a panaszost az okmányirodában arról tájékoztatták, hogy a megkötött gépjármű adásvételi szerződés „joghatás kiváltására alkalmatlan”, mivel az nem felelt meg a vonatkozó jogszabályban meghatározott tartalmi követelményeknek; ennél fogva az adásvétel ténye sem került átvezetésre.
A Centrum Parkoló Rendszer Kft. 2013. január 22-én kelt levelében tájékoztatott, hogy a parkolási társaság a közúti közlekedésről szóló 1988. évi I. törvény (Kkt.), valamint a Budapest főváros közigazgatási területén a járművel várakozás rendjének egységes kialakításáról, a várakozás díjáról és az üzemképtelen járművek tárolásának szabályozásáról szóló 30/2010. (VI. 4.) Főv. Kgy. rendelet (Főv. Kgy. rendelet) alapján járnak el.
A Kkt. 9/D. § (3) bekezdése szerint a járművek helyi közutakon, a helyi önkormányzat tulajdonában álló közforgalom elől el nem zárt magánúton, valamint tereken, parkokban és egyéb közterületeken történő várakozása a tulajdonos, illetve az Ötv. 9. § (5) bekezdésben meghatározott szolgáltató és a várakozási terület igénybevevője közötti polgári jogi jogviszony. A várakozási díj és a pótdíj megfizetéséért a jármű üzembentartója felel.
A felszólító levél kiküldése előtt a parkolási társaság a KEKKH által üzemeltetett járműnyilvántartásból kéri le az adott forgalmi rendszámhoz tartozó üzembentartó (tulajdonos) adatait. A járműnyilvántartásban a panaszos szerepelt üzembentartóként, ezért az ő címére küldték meg a felszólító levelet. A parkolási társaság kifejtette, hogy a panaszost tekintették üzembentartónak, mivel a járműnyilvántartásban az ő neve szerepelt.
A parkolási társaság tájékoztatott, hogy a közúti közlekedési nyilvántartásról szóló 1999. évi LXXXIV. törvény (Kknyt.) 33. § (6) bekezdése alapján a nyilvántartásba bejegyzett jármű eladójának és a jármű új tulajdonosának is kötelessége a tulajdonjog, illetve az üzembentartó személyére vonatkozó változás bejelentése. Kifejtette továbbá, hogy a Kknyt. 33. § (4) bekezdése alapján amennyiben az új tulajdonos az adásvételt nem jelenti be az illetékes hatóságnál, úgy a gépjárművet kivonják a forgalomból.
A parkolási társaság álláspontja szerint az adásvételi szerződés önmagában nem elegendő a tulajdonjog megszűnésének igazolására, tekintettel arra, hogy a tulajdonjog megszűnése kizárólag a KEKKH által üzemeltetett járműnyilvántartásban történő bejegyzés alapján történik.
A parkolási társaság kifejtette, hogy az eladó részéről az adatváltozás bejelentése a közlekedési hatóság részéről csupán regisztratív tevékenység, a bejegyzésnek csak közigazgatási jogi, hatósági jelentősége van, azaz nem lényeges jellegű, jogot keletkeztető aktus. A parkolási társaság álláspontja szerint ebből következik, hogy a közlekedési nyilvántartás adatinak közhitelessége az ellenkező bizonyításig áll fenn. A nyilvántartásban feltüntetett adatokkal szemben a bizonyítás a vevőt terheli, aki az adatok helyességét, valósággal egyezőségét vitatja.
A parkolási társaság kifejtette, hogy a Kknyt. 2. § 9. pontja értelmében „üzemben tartó: a jármű tulajdonosa, illetve akit a jármű jogszerű üzemeltetésére szerződés vagy más hitelt érdemlően igazolt jogcím alapján a járműnyilvántartásba bejegyeztek”.
A Centrum Parkoló Rendszer Kft. tájékoztatott, hogy eljárása során kizárólag a közúti közlekedési nyilvántartásban szereplő adatokat tekinti közhitelesnek, ezért ezen adatok felhasználásával kerül sor a felszólító levél kiküldésére. 
A parkolási társaság álláspontja szerint az adásvételt követően az új vevő részéről az átíratás megtörténtééig a régi üzembentartó (tulajdonos) nem mentesül felelőssége alól.
A parkolási társaság kifejtette, hogy a megküldött adásvételi szerződés másolata alapján felhívta az új tulajdonos figyelmét, hogy rendezze a gépkocsi pótdíjhátralékát. Mivel az új tulajdonos a megadott határidőn belül nem rendezte a tartozást, ezért a közhiteles nyilvántartás és a vonatkozó jogszabályi rendelkezések alapján továbbra is a panaszossal szemben érvényesítette a követlelését a parkolási társaság.
Az ER-Park Kft. 2013. január 22-én kelt tájékoztatásában megerősítette a Centrum Parkoló Rendszer Kft. válaszát, tekintettel arra, hogy mindkét kft. vezetését ugyanaz a személy látja el.
A KEKKH 2013. február 11-én kelt levelében tájékoztatott a panasszal kapcsolatos jogszabályi rendelkezésekről. A Kknyt. 9. § (1) bekezdés a), b), e) és f) pontja értelmében a közúti közlekedési nyilvántartás járműnyilvántartása tartalmazza a járműtulajdonos (üzembentartó) adatait.
A Kknyt. 33. § (1) bekezdés b) pontja alapján a nyilvántartásba bejegyzett adatok változásától számított 15 napon belül köteles bejelenteni a jármű új tulajdonosa a bejegyzésre jogosult hatóságnál a szükséges adatokat.
A Kknyt. 33. § (6) bekezdése szerint a nyilvántartásba bejegyzett jármű eladójának és a jármű új tulajdonosának a tulajdonjog, illetve az üzembentartó személyének változás bejelentését teljes bizonyító erejű magánokirattal kell teljesíteni, amely kötelező tartalmi elemeit kormányrendelet állapítja meg.
A közúti közlekedési nyilvántartásba bejegyzett jármű tulajdonjogának, illetve üzembentartó személyének változását igazoló teljes bizonyító erejű magánokiratnak a közlekedési igazgatási eljárásban történő felhasználhatóságához szükséges kötelező tartalmi elemekről szóló 304/2009. (XII. 22.) Korm. rendelet (I. Korm. rendelet) 1. § c) és d) pontjai határozzák meg a tulajdonjog változás bejegyzése, valamint az üzembentartó személyének változása fogalmát. Ehhez kapcsolódik a KEKKH tájékoztatása szerint a közúti közlekedési igazgatási feladatokról, a közúti közlekedési okmányok kiadásáról és visszavonásáról szóló 326/2011. (XII. 28.) Korm. rendelet (II. Korm. rendelet) 46. § (1) és (3) bekezdése, amelyek a törzskönyvben, a forgalmi engedélyben és a nyilvántartásban tulajdonosként, illetve üzembentartóként feltüntetett természetes és jogi személyek körét határozzák meg.
A jármű tulajdonjogának változása esetén a Kknyt. 9. § (1) bekezdés a), b), e) és f) pontjaiban meghatározott (új) tulajdonosi és (új) üzembentartói adatoknak a nyilvántartásban történő átvezetésére – a tényleges és tulajdonjog-változás nyilvántartásba vételére – kizárólag a jármű új tulajdonosának a közlekedési igazgatósági hatóságnál benyújtott, eljárást kezdeményező kérelme alapján kerülhet sor.
A KEKKH tájékoztatott továbbá arról is, hogy a jármű új tulajdonosának csatolnia kell a kérelemhez a II. Korm. rendelet 19. melléklete III. pontja szerint a korábbi tulajdonos és a korábbi üzembentartó adatival kiállított törzskönyvet, valamint a forgalmi engedélyt. Mindaddig, amíg ezen okmányokat az új tulajdonos a hatóságnak nem adja át, és a hatóság azokat nem vonja be – vagy ezen okmányok fellelhetőségéről okirattal igazolt, hitelt érdemlő ismerettel nem rendelkezik –, a tulajdonjog-változás nyilvántartásba vételére és a fentiekben említett új járműokmányok kiadására nincs jogszabályi lehetőség, függetlenül attól, hogy a korábbi tulajdonos a tulajdonjoga megszűnésének tényét a közlekedési igazgatási hatóságnál bejelentette.
A KEKKH emlékeztetett arra, hogy a Kknyt. 1. § (2) bekezdése szerint a közúti közlekedési nyilvántartás célja azon adatok kezelése, amelyek a tulajdon védelméhez, a közúti közlekedés biztonságának elősegítéséhez és a hatósági okmányok közhitelességének biztosításához fűződő egyéni és közérdek érvényesítéséhez szükségesek.
A közúti közlekedési nyilvántartás deklaratív jellegű, azaz a nyilvántartásba adatok bejegyzésére hatáskörrel rendelkező közlekedési igazgatási hatóságok (okmányirodák) eljárása során a bejegyzés a járművel kapcsolatban jogot (kötelezettséget) nem keletkeztet, nem szüntet meg, csupán az érintett ügyfél (ti. a jármű korábbi és új tulajdonosa) által okirattal igazolt módon a változások tényét regisztrálja. Álláspontja szerint alapkövetelmény, hogy az okmányirodák a jármű tulajdonjog-változására vonatkozóan is a valóságnak megfelelő tulajdonosi, üzembentartói állapot adatait jegyezzék be a nyilvántartásba, amely adatok alapján kerülhet sor a járműokmányok kiállítására, ezen okmányoknak a tényleges tulajdonos és a tényleges üzembentartó részére történő birtokba adására. Alapkövetelményként tartja számon a KEKKH továbbá azt is, hogy a nyilvántartásba bejegyzett adatokat, tényeket – amelyek alapján a járműokmányokat is kiállítják – az eljáró hatóságok rendelkezésére álló okiratok kétséget kizáróan bizonyítsák.
Jelen ügyben a Kknyt. 9. § (1) bekezdés a), b), e) és f) pontjának megfelelő, új tulajdonosi (új üzembentartói) adatokkal a tulajdonjog-változás tényleges nyilvántartásba vételére a gépjármű jelenlegi tulajdonosának az első fokú közlekedési igazgatási hatóságnál kezdeményezett eljárásban van lehetősége, csatolva az I. Korm. rendeletben meghatározott kötelező tartalmi elemeket tartalmazó teljes bizonyító erejű magánokiratot.
A KEKKH tájékoztatott arról is, hogy a Kknyt. 9. § (1a) bekezdése értelmében a járműnyilvántartás tulajdonváltozás esetén – a tulajdonszerző bejelentéséig – tartalmazza a régi tulajdonos által teljesített bejelentés (tulajdonátruházási szerződés) alapján a tulajdonszerzőre vonatkozó 9. § (1) bekezdése szerinti adatokat, a 9. § (3) bekezdése szerint pedig tartalmazza a külön jogszabályban meghatározottak szerint a régi tulajdonos (átruházó) tulajdonjog-változáshoz kapcsolódó bejelentési kötelezettség teljesítésének időpontját.
A Kknyt. 9. § (1a) bekezdésén kívül a II. Korm. rendelet 46. § (2) bekezdése is rendelkezik arról, hogy a forgalmi engedély és a törzskönyv kiadása nélkül a nyilvántartásban fel kell tüntetni a tulajdonszerzőre vonatkozó, a Kknyt. 9. § (1) bekezdésében meghatározott adatokat.
Visszautalt a Hivatal a Kknyt. 33. § (6) bekezdésére, amely szerint a jármű eladójának is az I. Korm. rendeletben meghatározott tartalmi elemekkel rendelkező teljes bizonyító erejű magánokirattal kell teljesíteni a jármű tulajdonjogában bekövetkezett változás bejelentését.
A Kknyt. 33. § (4) bekezdése értelmében, ha a jármű tulajdonosa az (1) bekezdés b) pontjában meghatározott kötelezettségének önhibájából nem tett eleget, és a késedelmes teljesítéssel egyidejűleg a mulasztást nem igazolja, a járművet az illetékes hatóság a külön jogszabályban meghatározott időtartamra kivonja a forgalomból.
A Hivatal kifejtette továbbá, hogy a 2010. január 1-jén hatályba lépett I. Korm. rendelet jogalkotói célja arra irányult, hogy a közúti közlekedési nyilvántartásba bejegyzett jármű tulajdonjogának, illetve üzembentartó személyének változását igazoló teljes bizonyító erejű magánokirat kötelező tartalmi eleminek jogszabályi meghatározásával erősítse a járműnyilvántartás adatainak közhitelűségét, naprakészségét.
Az I. Korm. rendelet 2010 márciusában hatályos 2. § (1) bekezdése értelmében a jármű tulajdonjogában bekövetkezett változás bejelentését a változástól számított 5 munkanapon belül az eladó tulajdonos a 3. §-ban meghatározott tartalmú teljes bizonyító erejű magánokirat benyújtásával vagy megküldésével teljesíti. A közlekedési igazgatási hatóság a Korm. rendelet szerinti adattartalmú teljes bizonyító erejű magánokirat alapján a bejelentés tényét és időpontját a nyilvántartásba bejegyzi. Noha a panaszos a gépjárművet 2010 márciusában értékesítette, az eladás tényét csak 2010 novemberében jelentette be az okmányirodában.
Az I. Korm. rendelet hatályba lépését megelőzően a közúti közlekedési igazgatási feladatokról, a közúti közlekedési okmányok kiadásáról és visszavonásáról szóló 35/2000. (XI. 30.) BM rendelet (BM rendelet) 76/A. § (4) bekezdése előírta, hogy a gépjármű tulajdonjogában bekövetkezett változás bejelentését a változástól számított 15 napon belül, a régi tulajdonos a tulajdonjog változásáról készült okirat benyújtásával (megküldésével) teljesítette.
A KEKKH álláspontja szerint – különös tekintettel arra, hogy a tulajdonjog változása esetén a régi tulajdonos bejelentési kötelezettségét nem csak az I. Korm. rendelet, hanem már a BM rendelet is szabályozta – a panaszos bejelentési kötelezettségének elmulasztása, majd késedelmes – ámde hiányos – teljesítése is közrejátszott abban, hogy a gépjármű tulajdonos- és üzembentartó változásának bejegyzése nem rendeződött a nyilvántartásban.
Az I. Korm. rendelet 5. §-a értelmében ha a magánokirat nem felel meg a rendeletben meghatározott tartalmi követelményeknek, azt a közlekedési igazgatási eljárásban történő felhasználás céljából joghatás kiváltására alkalmatlannak kell tekinteni. Ebben az esetben a változás bejelentésére irányuló eljárásban a hatóság elutasítja a nyilvántartásba történő bejegyzést, ugyanakkor felszólítja az ügyfelet a rendeletben meghatározott tartalmi követelményeknek megfelelő teljes bizonyító erejű magánokirat benyújtására, valamint felhívja az ügyfél figyelmét a késedelmes bejelentés jogkövetkezményeire.
A Hivatal kifejtette, hogy az I. Korm. rendeletben meghatározott tartalmi követelményeknek nem megfelelő okirat alapján – tekintettel arra, hogy joghatás kiváltására alkalmatlan – az okmányirodának el kell utasítania a járműtulajdonosi (üzembentartói) jogváltozás nyilvántartásba vételének a kérelmét, de az okirat polgári jogi szempontból a tulajdonjog változás tényét bizonyíthatja.
A panaszos által megkötött gépjármű adásvételi szerződést igazoló okirat tehát a járműnyilvántartásban történő tulajdonosi adatváltozás bejegyzésének hiányában is bizonyíthatja harmadik személyek felé a panaszos a tulajdonosi (üzembentartói) jogviszonyának megszűnését. A KEKKH hozzátette: noha az ügyintézés során az okmányiroda joghatás kiváltására alkalmatlannak minősítette a tulajdonjog-változást igazoló okiratot, a gépjármű tulajdonjog változásához a Polgári Törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény nem követeli meg a szerződés írásba foglalását.
A KEKKH összegzésképp kifejtette, hogy álláspontja szerint jelenleg nem látja szükségét olyan jogszabály módosításnak, amelyet a panaszos ügye indokolttá tenne.
Az AJB- 4514/2012. számú ügyben Dunaföldvár Város jegyzője (a továbbiakban: jegyző) arról tájékoztatott, hogy a panaszos az adásvételi szerződés szerint 2010. február 10-én értékesítette a gépjárművét. Az értékesítés ténye – panaszos bejelentése alapján – a gépjármű-nyilvántartásban 2010. április 13-án rögzítésre került a dunaújvárosi okmányirodában. 
A dunaújvárosi okmányiroda megállapította, hogy a járművet az új tulajdonos 15 napon belül nem íratta a nevére, ezért az ügyet áttette az arra hatáskörrel rendelkező a jegyzőnek további ügyintézésre.
A jegyző az új tulajdonost az átírás elmulasztása miatt hatósági eljárás megindulásáról értesítette, a vevő azonban a felhívás ellenére sem rendezte a jármű átírását, ezért a jegyző a gépjárművet 2010. június 17-én jogerőre emelkedett határozatával ideiglenesen kivonta a forgalomból. A jármű forgalmi engedélyét és a hatósági jelzéseit a vevő – a kötelezés ellenére – nem adta le a hatóságnál. A jegyző arról is tájékoztatott, hogy a hatósági jelzések és a forgalmi engedély elvételére a rendőrség közúti ellenőrzés során lenne jogosult.
A jegyző összegezve megállapította, hogy a hiteles gépjármű-nyilvántartásban egyértelműen kitűnik az új tulajdonos személye, mely a záradék rovatban került feltüntetésre. Az átírás elmulasztásának ténye, valamint a jármű forgalomból való kitiltása szintén a záradékban került feltüntetésre, és ezeket a záradékokat a jogosult hatóságok kötelesek figyelembe venni eljárásuk során. Csak a jármű új tulajdonosa kezdeményezheti az átírást, mindaddig, míg ez nem történik meg, a jármű kitiltott állapotban van.
Arra a kérdésemre, hogy végrehajtási eljárást indított-e a határozatban foglaltak végrehajtására a jegyző a következő választ adta. 
Végrehajtási eljárás keretében eljárási bírság kiszabása mellett, a Ket. 128-130. §-ai alapján van lehetőség a hatósági döntés végrehajtására. A jegyző korábbi tapasztalatai szerint azonban ezek az intézkedések nem vezettek eredményre, illetőleg néhány esetben aránytalanul hosszú idő múlva vezettek eredményre. Az eljárási bírság kiszabása nem volt visszatartó erő, mert a bírságot nem is akarták megfizetni, és az érintettek jövedelmi viszonyai általában nem tették lehetővé még a foglalást sem. A Ket. 128. §-a szerinti végrehajtáshoz az ügyintéző személyes jelenléte, lakatos és a kirendelt rendőrhatóság volna szükséges, melyre a polgármesteri hivatalnak nem volt és most nincs kapacitása. Így tehát az ügyben végrehajtási eljárás nem indult.
Mindezen előzmények alapján a Dunaföldvár Város Önkormányzatának képviselő-testülete néhány évvel ezelőtt egyeztetést kezdeményezett a helyi rendőrhatósággal a végrehajtás módjáról, melynek eredményeként a képviselő-testület jogszabály-módosítást kezdeményezett az érintett minisztériumnál. A javaslat arra irányult, hogy a jogerősen kivont járművek esetében, amennyiben a kötelezett a döntésben foglaltaknak a megadott határidőig nem tesz eleget, a végrehajtás elrendelését követően a jármű hatósági jelzéseinek ‚illetve a forgalmi engedély leadása vonatkozásában a rendőrhatóság legyen a foganatosító szerv. 
A minisztériumnak az önkormányzat részére küldött válasza szerint akkor erre a jogszabály-módosításra nem volt lehetősége. A jogszabály ez irányú módosítására a 2012. január 1-től hatályos II. Korm. rendelet 97. § (1) bekezdés d) pontjával került sor, azaz a közúti közlekedés során ellenőrzött gépjárműnél a nyilvántartás szerint kivont gépjárműről a hatósági jelzést és forgalmi engedélyt a rendőrhatóság a helyszínen elveheti, és megküldi az érintett közlekedés-igazgatási hatóságnak. 
A jegyző megítélése szerint a jogerősen kivont gépjárművek esetében a meghatározott cselekmény végrehajtása csak a rendőrség közreműködésével lehet hatékony. Eszközeik, jogi lehetőségeik alapján egy újabb jogszabály-módosítást követően, nagy valószínűséggel kevesebb, műszakilag alkalmatlan, biztosítás hiányában és átírás nélkül közlekedő autó lenne a közutakon, veszélyeztetve ezzel, más közlekedők testi épségét, életét. 
A jegyző kiemelte azt is, hogy a járművel kapcsolatos szabályszegések esetén az intézkedő hatóságok jogosultak és kötelességük is a járműnyilvántartás ellenőrzése, melynek során egyértelműen megállapítható, hogy az érintett járműnek ki a jelenlegi tulajdonosa és a jármű forgalomban van-e. Álláspontja szerint a volt tulajdonossal szemben alkalmazott szankciók nem jogszerűek.
A személygépkocsi tulajdonjoga átvezetésének elmulasztása kapcsán a jegyző lelettel értesítette a Nemzeti Adó- és Vámhivatal Dél-dunántúli Regionális Igazgatóságát (a továbbiakban: NAV), mivel a vevő a visszterhes vagyonátruházási illetéket sem fizette meg. Az okmányiroda által felvett lelet alapján a NAV fizetési meghagyással 27 000 Ft gépjármű vagyonszerzési illeték, továbbá 25 000 Ft mulasztási bírság megfizetésére kötelezte a vevőt. Mivel az adózó a fenti összegeket nem fizette meg, az adóhatóság azokat 2010. november 30-án végrehajtás alá vonta. 
A végrehajtási eljárás során az adóhatóság vagyonfeltárást végzett, amelynek eredményeképp megállapította, hogy az adós foglalható gépjárművel, illetve nyilvántartott ingatlantulajdonnal nem rendelkezik, letiltható jövedelme nincs, gazdasági társaságban üzletrésszel nem bír, illetve a pénzforgalmi számlaszáma terhére kibocsátott hatósági átutalási megbízások eredménytelenek voltak. 
Az adóhatóság helyszíni eljárást folytatott le, amelynek keretében megállapította, hogy az adós lakóhelyén évek óta nem tartózkodik, onnan ismeretlen helyre távozott. Az adós tartózkodási helyének felkutatása érdekében az eljáró szakterület megkereste Dunaföldvár Város Polgármesteri Hivatal Jegyzőjét. A tájékoztatás szerint az adós lakcím nélküliként szerepel a nyilvántartásban. 
Tekintettel arra, hogy az állami adóhatóság teljes körűen lefolytatta a pénzforgalmi, adminisztratív, illetve helyszíni végrehajtási cselekményeket, ám azok eredményre nem vezettek, a végrehajtási szakterület az adós tartozását 2010. december 8. napján behajthatatlannak minősítette. A behajthatatlanság félévenkénti felülvizsgálatai során megállapítást nyert, hogy az adós vagyoni helyzetében változás azóta sem következett be. Összefoglalva tehát a jogerős fizetési meghagyással előírt összegek végrehajtása sikertelennek bizonyult.
Megkeresésemre a Nemzeti Közlekedési Hatóság (a továbbiakban: NKH) elnöke a következőkre hívta fel a figyelmemet.
A Kknyt. 33. § (1) bekezdés b) pontja értelmében: „a nyilvántartásba bejegyzett adatok módosítására okot adó körülmény bekövetkeztétől számított 15 napon belül köteles bejelenteni a bejegyzésre jogosult hatóságnál: 
b) a jármű új tulajdonosa a jármű tulajdonjogának, a tulajdonos az üzemben tartó személyének, valamint a járműokmányokban megjelölt műszaki adatoknak a változását”. 
Az időközben hatályon kívül helyezett BM rendelet 2010 áprilisában hatályos 76/A. § (6) bekezdése szerint amennyiben a járműnyilvántartás szerinti tulajdonos bejelenti, hogy a járművet elidegenítette vagy a közlekedési igazgatási hatóság egyéb okból észleli a változást, és az új tulajdonos a bejelentési kötelezettségének a külön jogszabályban megjelölt határidőn belül nem tett eleget, és azt a bejelentésre történő felhívás kézhezvételét követően három munkanapon belül nem pótolja, vagy az utólagos bejelentés során hitelt érdemlően nem igazolja, hogy a jármű tulajdonjogában bekövetkezett változás bejelentési kötelezettségének önhibáján kívüli okból nem tudott eleget tenni, a közlekedési igazgatási hatóság a járművet hivatalból, határozattal kivonja a forgalomból és azt a nyilvántartásba bejegyzi.” 
A tulajdonjog változás nyilvántartásba vétele csak akkor teljesíthető, ha a kérelem, továbbá az ahhoz csatolandó, bemutatandó okiratok, igazolások megfelelnek a külön jogszabályban meghatározott feltételeknek. (I.  Korm. rendelet)
A II. Korm. rendelet 19. számú melléklet III. pontja alapján a tulajdonjog-változás nyilvántartásba vételét kezdeményező ügyfélnek (az új tulajdonosnak) a kérelméhez – többek között – csatolnia kell a jármű korábbi tulajdonosa nevére kiállított törzskönyvet és forgalmi engedélyt is. Addig, amíg a Kknyt. 33. § (1) bekezdés b) pontjában meghatározott új tulajdonos e bejelentési kötelezettségének nem tesz eleget, a jármű tulajdonjogának átírása jelen jogszabályi keretek között nem lehetséges. Az NKH tájékoztatása szerint az új tulajdonosi adatok nyilvántartásban történő átvezetése „hivatalból” ezen ügyfél bejelentési kötelezettségének teljesítése nélkül azért nem lehetséges, mert a nyilvántartásban szereplő tulajdonosi adatok a harmonizált adattartalmú forgalmi engedélynek, továbbá a törzskönyvnek is adattartalmát képezik. E megváltozott adatok nyilvántartásban történő bejegyzésével egyidejűleg megvalósuló járműokmány-cserékkel biztosított, ugyanis a nyilvántartási és az annak alapján kiállított okmányokban szereplő adatok szinkronitása. 
A közúti közlekedési nyilvántartás nem konstitutív, hanem deklaratív jellegű nyilvántartás, tehát az e nyilvántartásba történő adatbejegyzés tulajdonjogot és egyéb jogviszonyt nem keletkeztet és nem szüntet meg, csupán deklaratív jelleggel a már megszerzett jogot vagy jogviszonyt, illetve azok megszűnését a közlekedési igazgatási eljárás során bemutatott vagy becsatolt okiratok alapján utólag regisztrálja. A nyilvántartás jelenlegi adattartamától függetlenül a panaszos, mint a jármű eladója, a korábbi tulajdonjogának lezárását a rendelkezésre álló okirattal – adásvételi szerződés – tudja bizonyítani. 
A Kknyt. 19. § (1) bekezdés n) pontja szerint a nyilvántartásból igényelheti a helyi önkormányzat, illetve a várakozásidíj-fizetési kötelezettség teljesítésének ellenőrzésére, a várakozási díj és a pótdíj beszedésére általa megbízott, a helyi önkormányzatokról szól 1990. évi LXV. törvény 9. § (5) bekezdésben meghatározott szolgáltató a várakozási díj meg nem fizetése esetén a jogszerű parkolás megállapítása érdekében a Kknyt. 8/A. § g), h), és k) pontjaiban, valamint a díj és a pótdíj behajtása érdekében a Kknyt. 9. § (1) bekezdésében, a (2) bekezdés a), b), d) és e) pontjaiban, továbbá a (3) bekezdésben megjelölt adatokat. 
A Kknyt. 9. § (1) bekezdése alapján a járműnyilvántartás tartalmazza a járműtulajdonos a) természetes személyazonosító adatát, b) lakcímét, egyéni vállalkozó esetében kérelmére székhelyét, telephelyét, d) külföldi esetén állampolgárságát, továbbá a jogi személy vagy jogi személyiséggel nem rendelkező szervezet, e) megnevezését, f) székhelyének (telephelyének) címét, g) cégjegyzék-, illetőleg nyilvántartási számát. 
Tehát amíg korábban a járműnyilvántartás a régi tulajdonos (átruházó) tulajdonjog-változáshoz kapcsolódó bejelentési kötelezettség teljesítésének időpontját tartalmazta, a Kknyt. 2012. január 1-jei hatállyal kiegészített 9. § (1a) bekezdése értelmében ugyanakkor a járműnyilvántartás tulajdonosváltozás esetén – a tulajdonszerző bejelentéséig – tartalmazza a régi tulajdonos által teljesített bejelentés (tulajdon-átruházási szerződés) alapján a tulajdonszerzőre vonatkozó 9. § (1) bekezdése szerinti adatokat.
Arra is felhívta a figyelmemet az NKH elnöke, hogy az egyes közlekedési tárgyú törvények módosításáról szóló 2012. évi CXIX. törvény 40. §-a – 2012. augusztus 7-i hatállyal – többek között kiegészítette a Kknyt. 19. § (1) bekezdés n) pontját, valamint p) pontját, amelynek értelmében az itt nevesített adatkérők (pl. parkolási társaságok, autópálya kezelő) jogosultakká váltak a Kknyt. 9. § (1a) bekezdésben meghatározott adatok igénylésére.
Az AJB-4574/2012. számú ügyben Dunaharaszti Város Polgármesteri Hivatal Okmányirodája a 2010. november 9-én kelt végzésével megküldte a jármű értékesítéséről szóló 2010. október 20-án kelt tulajdonjog átruházási szerződés másolati példányát Budapest Főváros XX. kerület Önkormányzata jegyzőjének. 
A járműnyilvántartás adataiból megállapította a jegyző, hagy a panaszos az eladás bejelentési kötelezettségének 2010. október 26-án eleget tett. A szerződés alapján a járművet megvásároló kft. a bejelentési kötelezettségének nem tett eleget, ezért a jegyző a közlekedési igazgatási eljárást megindította, valamint a vevő képviselője részére idézést küldött. A kft. székhelyére kipostázott küldemények „nem kereste” jelzéssel érkeztek vissza, így beállt a kézbesítési vélelem.
A járműnyilvántartás adataiból kitűnik, hogy a jármű nem rendelkezik érvényes kötelező gépjármű-felelősségbiztosítással, ezért a 2011. december 15-én jogerőre emelkedett határozattal a járművet a jegyző kivonta a forgalomból, és egyúttal kötelezte a vevő képviselőjét a jármű forgalmi engedélyének és hatósági jelzésének leadására, valamint tájékoztatta arról, hogy a járművet ismételten forgalomba helyezni csak a tulajdonjog rendezése és a jogszabályban meghatározott feltételek teljesítését követően lehetséges. 
A kft székhelyére kipostázott határozat szintén „nem kereste’ jelzéssel érkezett vissza. A Céginformációs és az Elektronikus Cégeljárásban Közreműködő Szolgálat által rendelkezésre bocsátott cégkivonat alapján a kft. 2011. július 21-i kezdettel felszámolás alatt áll. A felszámoló tájékoztatta a jegyzőt arról, hogy a kft. iratanyagával és vagyontárgyaival nem rendelkezik, mivel azokat a társaság volt képviselője nem adta át, ezért a határozatban foglalt kötelezettségének nem tud eleget tenni. 
A panaszos 2012. március 29-én kelt levelével megküldte a jármű értékesítéséről készült szerződés másolatát, valamint kérte a „kényszerátírás elvégzését”. 
A jegyző a 2012. május 19-én jogerőre emelkedett határozattal elrendelte a jármű forgalomból történő ideiglenes kivonását 2 hónap időtartamra a bejelentési kötelezettség elmulasztása miatt, és kötelezte a kft korábbi képviselőjét a forgalmi engedély és a hatósági jelzések leadására, mely kötelezettségének nevezett a mai napig nem tett eleget. 
A hatályos jogszabályok rendelkezéseinek megfelelően lefolytatott hatósági eljárás alapján a járműnyilvántartás tartalmazza a jármű forgalomból történő kivonásának tényét mindkét kivonási ok tekintetében. A jármű 2011. december 15-i kezdettel a forgalomból kivonás hatálya alatt áll a kérelemre történő ismételt forgalomba helyezésig. Az új tulajdonos bejelentési kötelezettségének teljesítéséig a jármű a járműnyilvántartásban az eladó nevén szerepel a „tulajdonos által bejelentett változás” záradékának bejegyzésével, mely záradék tartalmazza az új tulajdonos nevét, székhelyét és tulajdonjogának kezdetét. A záradék tartalmára vonatkozó lekérdezést a rendszer más eljáró szervek részére nem minden esetben teszi lehetővé.
Amíg a jármű új tulajdonosa nem kérelmezi a tulajdonjoga nyilvántartásba vételét, addig a jármű előző tulajdonosa a korábbi jogviszony megszűnését a rendelkezésre álló tulajdonjog átruházási szerződéssel tudja igazolni. A járműnek a Kft. nevére történő átírása az ügyfél kérelmére induló eljárás, melyre a II. Korm. rendeletben meghatározott feltételek teljesítését követően kerülhet sor.

A vizsgálat megállapításai
I. A hatáskör tekintetében
A feladat- és hatáskörömet, valamint az ennek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságaimat az alapvető jogok biztosáról szóló 2011. évi CXI. törvény (Ajbt.) határozza meg. Az Ajbt. 18. § (1) bekezdése szerint az alapvető jogok biztosához bárki fordulhat, ha megítélése szerint közigazgatási szerv, helyi önkormányzat, közszolgáltatást végző szerv tevékenysége vagy mulasztása a beadványt tevő személy alapvető jogát sérti vagy annak közvetlen veszélyével jár, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, vagy jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva. 
Az Abjt. 18. § (2) bekezdése a) pontja értelmében közszolgáltatást végző szerv – függetlenül attól, hogy milyen szervezeti formában működik – az állami vagy önkormányzati feladatot ellátó, illetve e feladat ellátásában közreműködő szerv.
Jelen ügyben megállapítható, hogy a Közigazgatási és Elektronikus Közszolgáltatások Központi Hivatala, a Nemzeti Közlekedési Hatóság, valamint Dunaföldvár Város Jegyzője, az Ajbt. 18. (1) bekezdés a) pontja értelmében közigazgatási szervnek, a Centrum Parkoló Rendszer Kft., valamint az ER-Park Kft. az Ajbt. 18. § (1) bekezdés l) pontja alapján közszolgáltatónak minősülnek, tehát az ügy vizsgálatára a hatásköröm kiterjed.

II. A vizsgált alapvető jogok és elvek tekintetében
Az alapvető jogok biztosa egy adott társadalmi probléma mögött álló összefüggés-rendszer feltárása során autonóm, objektív módon, kizárólag alapjogi érvek felsorakoztatásával és összevetésével tesz eleget az Alaptörvényben kapott mandátumának. Álláspontom szerint az ombudsman akkor jár el helyesen, ha következetesen, zsinórmértékként támaszkodik az Alkotmánybíróság alapvető jogállami garanciákkal és az alapjogok tartalmával kapcsolatos elvi megállapításaira, valamint az egyes alapjogi tesztekre.
Az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdése szerint Magyarország független, demokratikus jogállam. Az Alkotmánybíróság több határozatában rámutatott, hogy a jogállam nélkülözhetetlen eleme a jogbiztonság. A jogbiztonság az állam kötelességévé teszi annak biztosítását, hogy a jog egésze, egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára. A jogbiztonság nem csupán az egyes normák egyértelműségét követeli meg, de az egyes jogintézmények működésének kiszámíthatóságát is [9/1992. (I. 30.) AB határozat]. Az Alkotmánybíróság szerint az alanyi jogok érvényesítésére szolgáló eljárási garanciák a jogbiztonság alkotmányos követelményéből erednek, de szoros kapcsolatban állnak a jogegyenlőséggel, törvény előtti egyenlőséggel is. A megfelelő eljárási garanciák nélkül működő eljárásban ugyanis a jogbiztonság az, ami sérelmet szenved. [75/1995. (XI. 21.) AB határozat, ABH 1995, 376, 383.]
Ezért alapvetőek a jogbiztonság alkotmányos követelménye szempontjából az eljárásjogi garanciák. Csakis formalizált eljárási szabályok megkövetelésével és betartásával működhetnek alkotmányosan a jogintézmények. Az alanyi jogok és kötelezettségek érvényesítésére szolgáló eljárási garanciák tehát a jogbiztonság alkotmányos elvéből következnek. Megfelelő eljárási garanciák nélkül működő eljárásban a jogbiztonság szenved sérelmet.[9/1992. (I. 30.) AB határozat] Az Alkotmánybíróság értelmezése szerint a jogállamiság egyik alapvető követelménye, hogy a közhatalommal rendelkező szervek is csak a jog által meghatározott keretek között fejthetik ki a tevékenységüket. [56/1991. (XI.8.) AB határozat] Álláspontom szerint a jogállamiság és az abból fakadó tisztességes eljárás követelményének nem csak a szabályozási szinten, hanem a jogalkalmazó szervek mindennapi gyakorlatában is folyamatosan érvényesülnie kell. 
A tisztességes eljáráshoz való jog – noha az Alaptörvény szövegezése némileg eltérő, tartalmilag azonban változatlan az Alkotmányhoz képest – az alkotmánybírósági gyakorlatban az 57. § (1) bekezdésben foglalt független és pártatlan bírósághoz való jog, illetve a 2. § (1) bekezdésből eredő eljárási garanciák védelmének egymásra vonatkoztatásából tartalmilag levezetett alkotmányos alapjog. [315/E/2003. AB határozat, ABK 2003. október, 741, 743.] A tisztességes eljárás követelménye olyan minőség, amelyet az eljárás egészének és körülményeinek figyelembevételével lehet megítélni. Az Alkotmánybíróság leszögezte azt is, hogy a tisztességes eljáráshoz való jog abszolút jog, amellyel szemben nem létezik mérlegelhető más alapvető jog, mert már maga is mérlegelés eredménye [14/2004. (V. 7.) AB határozat].

III. Az ügy érdeme tekintetében
A közúti közlekedési nyilvántartás adattartalmáról, a járművek tulajdonjogával kapcsolatos okmányok adattartalmáról – így a gépjárművek tulajdonváltozásával kapcsolatos teendőkről is – a Kknyt. rendelkezik.
A járműnyilvántartás a Kknyt. 2. § 2. pontja értelmében a járműtulajdonos (üzembentartó), a közúti közlekedésről szóló külön törvény alapján nyilvántartott jármű, illetve a járműokmány adatait, valamint az adatokban bekövetkezett változásokat (történeti állomány) tartalmazó nyilvántartás. 
A Kknyt. 2. § 9. pontja szerint üzembentartó: a jármű tulajdonosa, illetve akit a jármű jogszerű üzemeltetésére szerződés vagy más hitelt érdemlően igazolt jogcím alapján a járműnyilvántartásba bejegyeztek.
A járműnyilvántartás tartalmazza a járműtulajdonos (üzembentartó) adatait, így – többek között – természetes személyazonosító adatát, lakcímét, a jogi személy vagy a jogi személyiséggel nem rendelkező gazdasági társaság megnevezését, székhelyét, telephelyét. [Kknyt. 9. § (1) bekezdés]
A Kknyt. 9. § (1a) bekezdése szerint a járműnyilvántartás tulajdonváltozás esetén – a tulajdonszerző bejelentéséig – tartalmazza a régi tulajdonos által teljesített bejelentés (tulajdonátruházási szerződés) alapján a tulajdonszerzőre vonatkozó 9. § (1) bekezdése szerinti adatokat.
A járműnyilvántartásban bekövetkező adatok változását – pl. a gépjármű eladását – követő teendőkről a Kknyt. 33. §-a rendelkezik. Ennek értelmében a nyilvántartásba bejegyzett adatok módosítására okot adó körülmény bekövetkeztétől számított 15 napon belül köteles bejelenteni a bejegyzésre jogosult hatóságnál a jármű új tulajdonosa a jármű tulajdonjogának, a tulajdonos az üzembentartó személyének, valamint a járműokmányokban megjelölt műszaki adatoknak a változását. 
A Kknyt. 33. § (4) bekezdése szerint, ha a jármű új tulajdonosa a bejelentési kötelezettségének önhibájából nem tett eleget, és a késedelmes teljesítéssel egyidejűleg a mulasztást nem igazolja, a járművet az illetékes hatóság a külön jogszabályban meghatározott időtartamra kivonja a forgalomból.
A jármű eladójának és az új tulajdonosának a tulajdonjogban bekövetkezett változás bejelentését teljes bizonyító erejű magánokirattal kell teljesíteni, amelynek kötelező tartalmi elemeit kormányrendelet állapítja meg. [Kknyt. 33. § (6) bekezdés] A jármű tulajdonjog változását igazoló teljes bizonyító erejű magánokirat kötelező tartalmi elemeket az I. Korm. rendelet 3. §-a sorolja fel:
a) a jogügylet ingyenes vagy visszterhes jellegének meghatározása;
b) a jogügylet tárgyát képező jármű azonosító (rendszám, alvázszám) és gyártmány adatai;
c) a felek természetes személyazonosító adatai (családi és utóneve; születési helye és ideje; anyja születési családi és utóneve), állampolgársága (hontalansága), a személyazonosságát igazoló okmány típusa, sorszáma, lakcíme; jogi személy vagy jogi személyiséggel nem rendelkező szervezet esetében a szervezet megnevezése, képviselőjének neve, székhelyének (telephelyének) címe, cégjegyzék-, illetőleg nyilvántartási száma;
d) a járműhöz tartozó okmányok (forgalmi engedély és törzskönyv) sorszáma, az okmányok átadásának-átvételének ténye, időpontja;
e) a járműnek a vevő birtokába kerülési időpontja, valamint a birtokba vételkor a kilométerszámláló műszer által jelzett érték (km-óra állás);
f) a tulajdonjog változás hatálybalépésének napja;
g) a felek nyilatkozata, mely szerint mindkét fél teljesíti bejelentési kötelezettségét a közlekedési igazgatási hatóságnál a tulajdonjog változás hatálybalépését követő, jogszabályban meghatározott határidőn belül;
h) a felek nyilatkozata arról, hogy ismerik a bejelentés nyilvántartásba történő bejegyzéséhez fűződő joghatásokat, valamint a bejelentés elmaradásának, illetve bejelentési kötelezettség késedelmes teljesítésének jogkövetkezményeit.
Az I. Korm. rendelet a teljes bizonyító erejű magánokirat definícióját illetően a polgári perrendtartásról szóló 1952. évi III. törvényben (Pp.) meghatározott fogalomra utal vissza. A Pp. 196. §-a értelmében a magánokirat az ellenkező bebizonyításáig teljes bizonyítékul szolgál arra, hogy kiállítója az abban foglalt nyilatkozatot megtette, illetőleg elfogadta, vagy magára kötelezőnek ismerte el, feltéve, hogy az alábbi feltételek valamelyike fennáll:
a) a kiállító az okiratot sajátkezűleg írta és aláírta;
b) két tanú az okiraton aláírásával igazolja, hogy a kiállító a nem általa írt okiratot előttük írta alá, vagy aláírását előttük sajátkezű aláírásának ismerte el; az okiraton a tanúk lakóhelyét (címét) is fel kell tüntetni;
c) a kiállító aláírása vagy kézjegye az okiraton bíróilag vagy közjegyzőileg hitelesítve van;
d) a gazdálkodó szervezet által üzleti körében kiállított okiratot szabályszerűen aláírták;
e) ügyvéd (jogtanácsos) az általa készített okirat szabályszerű ellenjegyzésével bizonyítja, hogy a kiállító a nem általa írt okiratot előtte írta alá, vagy aláírását előtte saját kezű aláírásának ismerte el, illetőleg a kiállító minősített elektronikus aláírásával aláírt elektronikus okirat tartalma az ügyvéd által készített elektronikus okiratéval megegyezik;
f) az elektronikus okiraton kiállítója minősített elektronikus aláírást vagy minősített tanúsítványon alapuló fokozott biztonságú elektronikus aláírást helyezett el. 

A II. Korm. rendelet határozza meg a járművek forgalomban való részvételeinek feltételeit. A II. Korm. rendelet 42. § (1) bekezdése szerint a közúti közlekedés szabályairól szóló rendeletben meghatározott járművel […] közúti forgalomban akkor lehet részt venni, ha forgalomba helyezték, vagy ideiglenes forgalomban tartását engedélyezték. A járművet akkor lehet forgalomba helyezni, ha a tulajdonjog megszerzését eredeti okirattal vagy eredeti hitelesített másolatával igazolták, vagy, ha az nem magyar nyelven került kiállításra, annak hiteles, magyar nyelvű fordítását a kérelemhez csatolták. [A közúti közlekedés szabályairól szóló 1/1975. (II. 5.) KPM-BM együttes rendelet (KRESZ).]
A II. Korm. rendelet 88. § (1) bekezdése értelmében a forgalmi engedély, az ideiglenes forgalomban tartási engedély, valamint a lassú járműre, annak pótkocsijára és a négykerekű segédmotoros kerékpárra kiadott igazolólap, olyan hatósági engedély, amely a jármű közúti forgalomban történő részvételének jogszerűségét igazolja. A közúti forgalomban a forgalmi engedélyben feltüntetett műszaki érvényességi időpontjáig lehet jogszerűen részt venni. [II. Korm. rendelet 89. § (2) bekezdés] A II. Korm. rendelet 100. § (5) bekezdése szerint a forgalomból – kérelemre vagy hivatalból – ideiglenesen kivont járművel a kivonás időtartama alatt a közúti forgalomban nem lehet részt venni.
E rendelkezésekre való tekintettel a jegyző által elrendelt ideiglenes forgalomból történő kivonás ideje alatt – feltehetőleg – a jármű új tulajdonosa követett el folyamatos jogsértést azzal, hogy a forgalomból történő kivonás ellenére használta a járművet. A jogszerűtlen használat azonban csak a járművek helyszíni ellenőrzésével és/vagy körözés elrendelésével lehet egyértelműen kiszűrni.
A helyszíni ellenőrzéssel összefüggésben a II. Korm. rendelet 96. § (1) bekezdése rendelkezik azon esetekről, amikor az ellenőrző hatósági személy a helyszínen elveszi a forgalmi engedélyt. Ebben az esetben is tehát helyszíni ellenőrzésre van szükség, hogy fény derüljön az új tulajdonos mulasztására, hogy nem tett eleget változás bejelentési kötelezettségének, ezáltal a járműnyilvántartás – közhitelessége ellenére – valótlan adatokat tartalmaz, ezáltal a jogbiztonság, illetve a tisztességes eljáráshoz való jog alapelveivel összefüggő visszásságot okozva. 
A II. Korm. rendelet 100. § (8) bekezdése értelmében a közúti forgalomból történő ideiglenes kivonás időtartamának lejáratát követően a jármű a közúti forgalomban külön közlekedési igazgatási eljárás nélkül részt vehet, feltéve, hogy az ahhoz szükséges egyéb jogszabályi feltételeknek megfelel. A beadványokban feltárt esetek egyikében sem teljesült azon jogszabályi feltétel, hogy a Kknyt. 33. §-ában foglaltak szerint a jármű új tulajdonosa 15 napon belül köteles bejelenteni a bejegyzésre jogosult hatóságnál a jármű tulajdonjogának, a tulajdonos az üzembentartó személyének, valamint a járműokmányokban megjelölt műszaki adatoknak a változását.
A II. Korm. rendelet 101. § (1) bekezdése értelmében a közlekedési igazgatási hatóság – a kivonási okot észlelő hatóság értesítése alapján – a jármű forgalomból történő kivonását hivatalból rendeli el a 96. § (1) és (9) bekezdéseiben meghatározott esetekben, továbbá, ha
a) a jármű tulajdonosa vagy üzemben tartója a gépjárműadó fizetési kötelezettségének nem tett eleget, és a jármű forgalomból történő kivonását az adóhatóság kérte,
d) a járműnyilvántartás és a kötvénynyilvántartás kötvénynyilvántartó szerv általi negyedéves összevetésével, vagy az ellenőrzésre jogosult hatóság eljárása során megállapítást nyer, hogy a gépjárműre nincs érvényes kötelező gépjármű-felelősségbiztosítási fedezet, kivéve, ha a járművet a gépjármű-felelősségbiztosítás kötési kötelezettség alól a kötelező gépjármű-felelősségbiztosításról szóló törvény alapján mentesítették,
j) a jármű üzemben tartója a jogerősen kiszabott közigazgatási bírság megfizetési kötelezettségének nem tett eleget és a jármű forgalomból történő kivonását az eljáró hatóság kezdeményezte.
A II. Korm. rendelet 101. § (1) bekezdés j) pontjában említett eset is felveti a jogbiztonsággal, valamint a tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggő visszásság megvalósulását, mivel a járműnyilvántartás szerinti üzembentartó nem egyezik meg a valós üzembentartóval, tekintettel arra, hogy a jármű vevője (üzembentartója) nem tett eleget az átírási, bejelentési kötelezettségének.
A II. Korm. rendelet 102. § (1) bekezdése rendelkezik arról, ha a jármű tulajdonjogának jogszerű megszerzője a bejelentési kötelezettségét annak keletkezésétől számított 15 napon túl, késedelmesen teljesíti, a közlekedési igazgatási hatóság a tulajdonjogot bejegyzi a nyilvántartásba, a forgalmi engedély, valamint a törzskönyv kiadására intézkedik, egyben a szabályszegés tényéről értesíti a szabálysértési hatóságot. Ebben az esetben az adóhatóság mulasztási bírságot szab ki. 
Az itt vázolt eset is az új tulajdonos bejelentését feltételezi – még ha a bejelentés késedelmes is – és szankcionálja. Ez a szankció álláspontom szerint nem alkalmas arra, hogy az új tulajdonost jogkövető magatartásra utasítsa. Mindazonáltal amennyiben az új tulajdonos elmulasztja bejelenteni a tulajdonjog-változást, a vonatkozó jogszabályok – álláspontom szerint – jelenleg nem tartalmaznak olyan hatékony szankciót, amely előmozdítaná a tulajdon-változás bejelentését, megerősítve ezáltal a járműnyilvántartás adatainak közhitelességét.
A járművet a hivatalból indult eljárás során a forgalmi engedély és a hatósági jelzés bevonásával ideiglenesen lehet a forgalomból kivonni. Az ideiglenes kivonás egyes eseteire vonatkozó időtartamokat a 103. § állapítja meg részletesen.
A járművek tulajdonjog-változásának nyilvántartásba vételéhez szükséges okmányokat 19. melléklet III. pontja sorolja fel. Ennek értelmében a jármű új tulajdonosának csatolnia kell a korábbi tulajdonos és a korábbi üzembentartó adataival kiállított törzskönyvet, valamint a forgalmi engedélyt. A KEKKH kifejtette, hogy amíg ezeket az okmányokat az új tulajdonos a hatóságnak nem adja át, és azokat a hatóság nem vonja be, a tulajdonjog-változás nyilvántartásba vételére nincs jogszabályi lehetőség – függetlenül attól, hogy a korábbi tulajdonos a tulajdonjoga megszűnésének tényét a közlekedési igazgatási hatóságnál bejelentette.
Az AJB-4514/2012. számú ügyben a jegyző kifejtette, hogy a korábbi tapasztalatai szerint a végrehajtási eljárás egyáltalán nem, illetőleg néhány esetben aránytalanul hosszú idő múlva vezetett eredményre. Az eljárási bírság kiszabása nem volt visszatartó erő, mert a bírságot a kötelezettek nem is akarták megfizetni, és az érintettek jövedelmi viszonyai általában nem tették lehetővé még a foglalást sem. A Ket. 127. § (2) bekezdése értelmében, amikor a jegyző megállapította, hogy a végrehajtható döntésben elrendelt kötelezettség teljesítése határidőre nem teljesült, vagyis az új tulajdonos nem tett eleget bejelentési kötelezettségének meg kellett volna indítania a végrehajtási eljárást. A járművet kivonta ugyan a forgalomból, ez azonban – ahogy azt már kifejtettem – sok esetben nem bizonyul hatékony szankciónak. Annak ellenére, hogy álláspontom szerint a jegyző a hivatalból megindított eljárások esetén nem mérlegelheti, hogy megindítja-e a végrehajtást vagy sem, valóban bekövetkezhetnek olyan esetek, amikor a végrehajtás sem vezet eredményre.
Ahogy azt az NKH elnöke is kifejtette, 2012. január 1-jétől a járműnyilvántartás tulajdonosváltozás esetén – a tulajdonszerző bejelentéséig – tartalmazza a régi tulajdonos által teljesített bejelentés alapján a tulajdonszerzőre vonatkozó adatokat, és ezek az adatok 2012. augusztus 7-e óta a parkolási bírságot kiszabó szervek, valamint az autópálya kezelő számára is hozzáférhetőek. Megítélésem szerint ez sem a leghatékonyabb megoldás a probléma kezelésére, hiszen könnyen előfordulhat egy olyan eset, hogy a nyilvántartásban szereplő záradék ellenére az üzembentartóval szemben szabják ki a bírságot.
Mindezekre tekintettel megállapítom, hogy sérti a jogbiztonság, valamint a tisztességes eljáráshoz való jog követelményét az a tény, hogy a tulajdonjog-változás nyilvántartásba vételére csak az új tulajdonos bejelentése alapján kerülhet sor, különös tekintettel arra, hogy a bejelentés elmaradása esetén minden joghátrány – így például a felhalmozott pótdíjak megfizetése – az előző tulajdonost (eladót) terheli.
Álláspontom szerint hatékony megoldást jelentene a vonatkozó jogszabályi rendelkezések változtatása, ha a tulajdonjog-változás nyilvántartásba vételét az eladó bejelentése alapján hajtaná végre a közlekedési igazgatási hatóság. Jelen esetben ugyanis a – rosszhiszemű – vevőnek nem áll érdekében a tulajdonjog-változás bejelentése, mivel egyrészt „mentesül” a pótdíjfizetési kötelezettségek alól (jellemzően gépjárműadó, várakozási- és útdíjhasználati díjfizetés), másrészt a vagyonátruházási illetéket sem kell megfizetnie.
A jelentésben megállapított problémákra már több ízben felhívtam a jogalkotó figyelmét: az OBH-4504/2007. számú és AJB-3040/2010. számú jelentéseimben.

Intézkedéseim
A jelentésemben feltárt, alapvető joggal összefüggő visszásságok álláspontom szerint a vonatkozó jogszabályok hiányosságaira, valamint nem megfelelő rendelkezéseire vezethetők vissza. A visszásságok orvoslása, továbbá jövőbeni elkerülése, valamint az országosan egységes jogalkalmazás érdekében az Ajbt. 37. §-a alapján 
–	felkérem a közigazgatási és igazságügyi minisztert, hogy együttműködésben a nemzeti fejlesztési miniszterrel tegyék meg a szükséges lépéseket arra vonatkozóan, hogy a jármű tulajdonosváltozása esetén a korábbi tulajdonos (üzembentartó) közlekedési igazgatási hatóságnál történő bejelentése alkalmas legyen arra, hogy a járműnyilvántartásban is átvezetésre kerüljenek az új tulajdonos (üzembentartó) adatai;
–	felkérem továbbá a közigazgatási és igazságügyi minisztert, hogy tegye meg a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy a forgalomból kivont, valamint a rendezetlen útiokmányokkal rendelkező járművek forgalomban való részvételét megakadályozza.

Budapest, 2013. április
Prof. Dr. Szabó Máté sk.