Az alapvető jogok biztosának
Jelentése
az AJB-6237/2012. számú ügyekben
(Kapcsolódó ügy: AJB-6879/2012.)

Előadó: dr. Herke Miklós
Az eljárás megindítása
A sajtóból értesültem arról, hogy Magyarpolány községben az E.ON Észak-dunántúli Áramhálózati Zrt. megbízásából 2012. augusztus 2-án végzett gallyazási munkálatok a helyi lakosság körében negatív visszhangot váltottak ki. A gallyazás és végrehajtásának körülményei alapján felmerült a jogállamiság elve és az abból fakadó jogbiztonság követelménye, valamint a tulajdonhoz, az egészséges környezethez való jogok sérelmének, illetve közvetlen veszélyének gyanúja. Ezért az alapvető jogok biztosáról szóló 2011. évi CXI. törvény (Ajbt.) 18. § (4) bekezdése alapján – hivatalból – vizsgálatot indítottam.
A vizsgálat megindítását követően állampolgári beadvány is érkezett hivatalomba, amelyben a panaszos azt kifogásolta, hogy a tulajdonában álló területen az áramszolgáltató a gallyazási munkálatok megkezdési szándékáról nem értesítette, nem kérte hozzájárulását. Panaszolta továbbá a magyarpolányi ingatlanán lévő fáinak indokolatlan megcsonkítását, továbbá, hogy azt hozzá nem értő módon, oldalágakra is kiterjedően végezték. A vizsgálat során figyelemmel voltam arra is, hogy a növényzet eltávolításával, a fakivágásokkal, a gallyazásokkal kapcsolatban folyamatosan érkeznek beadványok hivatalomba. Ezen kívül a település műemléki helyreállítását 1992-ben Európa Nostra díjjal jutalmazták, és a munkálatok olyan területet is érintettek, melyek műemléki környezetbe tartoznak.
Vizsgálatom során megkerestem az E.ON Észak-dunántúli Áramhálózati Zrt-t, Magyarpolány Község Önkormányzatát, az illetékes Kulturális Örökségvédelmi Irodát, valamint megtekintettem a helyszínt is.

Az érintett alapvető jogok
–	a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelménye (Alaptörvény B) cikk (1) bekezdés: „Magyarország független, demokratikus jogállam.”)
–	a tulajdonhoz való jog (Alaptörvény XIII. cikk (1) bekezdés: „Mindenkinek joga van a tulajdonhoz és az örökléshez. A tulajdon társadalmi felelősséggel jár.”)
–	az egészséges környezethez való jog (Alaptörvény XXI. cikk (1) bekezdés: „Magyarország elismeri és érvényesíti mindenki jogát az egészséges környezethez.”)
–	a nemzet közös öröksége (Alaptörvény P) cikk: „A természeti erőforrások, különösen a termőföld, az erdők és a vízkészlet, a biológiai sokféleség, különösen a honos növény- és állatfajok, valamint a kulturális értékek a nemzet közös örökségét képezik, amelynek védelme, fenntartása és a jövő nemzedékek számára való megőrzése az állam és mindenki kötelessége.”)
–	a nemzeti vagyon kezelése és védelme (Alaptörvény 38. cikk (1) bekezdés: „Az állam és a helyi önkormányzatok tulajdona nemzeti vagyon. A nemzeti vagyon kezelésének és védelmének célja a közérdek szolgálata, a közös szükségletek kielégítése és a természeti erőforrások megóvása, valamint a jövő nemzedékek szükségleteinek figyelembevétele.”)

Az alkalmazott jogszabályok
–	a Polgári Törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény (Ptk.);
–	a környezet védelmének általános szabályairól szóló 1995. évi LIII. törvény (Kvt.);
–	a természet védelméről szóló 1996. évi LIII. törvény (Tvt.);
–	az épített környezet alakításáról és védelméről szóló 1997. évi LXXVIII. törvény (Étv.);
–	a kulturális örökség védelméről szóló 2001. évi LXIV. törvény (Kötv.);
–	a villamos energiáról szóló 2007. évi LXXXVI. törvény (Vet.);
–	a fás szárú növények védelméről szóló 346/2008. (XII. 30.) Korm. rendelet (Kr.);
–	a kulturális örökségvédelmi hatóságok kijelöléséről és eljárásaikra vonatkozó általános szabályokról szóló 266/2012. (IX. 18.) Korm. rendelet (Köhr.)
–	a villamosmű biztonsági övezetéről szóló 122/2004. (X. 15.) GKM rendelet (GKM rendelet);
–	Magyarpolány Község Önkormányzata Képviselő-testületének a helyi építési szabályzatról szóló 18/2004. (VI. 9.) Ö.r. (HÉSZ);
–	Magyarpolány Község Önkormányzata Képviselő-testületének a helyi zöldterületek védelméről szóló 12/2009. (IV. 24.) Ö.r. (Ör.).

A megállapított tényállás
A PRESIDIENTE Oktatási, Kiképzési, Információs Szolgáltató Kft. (a továbbiakban: Kft.) 2011 szeptemberében jelezte Magyarpolány Község Önkormányzatának, hogy az E.ON Észak-Dunántúli Áramhálózati Zrt. (a továbbiakban: elosztói engedélyes) velük végezteti a villamosvezetékeket megközelítő fák gallyazását, kivágását.
Az Önkormányzat tájékoztatása1 szerint az állapotfelmérés ezt megelőzően, 2011 augusztusában történt. A 0,4 kV-os kisfeszültségű hálózat biztonsági övezetét érintő munkálatok Magyarpolány nagy részét, szinte valamennyi utcáját érintette, alapvetően közterületet, de több esetben magántulajdont is. Az iratok, illetve az Önkormányzat és a Kft. közötti előzetes egyeztetés alapján a gallyazást eredetileg 2011 novemberében végezték volna, azonban a munkálatok 2012 márciusára elhúzódtak.
A Kft. a márciusi munkálatok megkezdése előtt néhány nappal értesítette az Önkormányzatot a gallyazási szándékáról A polgármester 2012. március 21-én kelt hirdetményében, a helyben szokásos módon értesítette a település lakosságát. A polgármester tájékoztatása szerint a szükséges munkálatok egy részét a lakosság és az Önkormányzat, a többit a Kft. végezte el. A levágott ágakat az Önkormányzat egy üres területen összegyűjtötte, és a cég néhány hét múlva aprítás után elszállította.
Ezt követően 2012. augusztus 2-án a Kft. képviselője – előzetes értesítés nélkül – szóban tájékoztatta az Önkormányzatot, hogy az E.ON megbízásából gallyazási munkákba kezdtek a településen. A polgármester jelezte egyet nem értését, mert a tájékoztatást megelőzően előzetes egyeztetésre, értesítésre nem került sor, továbbá indokolatlannak tartotta az újabb gallyazást a március végi munkálatokat követően. A válasz szerint „nem lesz probléma”, mert az előzetes felmérés szerint nincsenek „nagy gondok”, csak néhány apró ágat akarnak levágni.
Ehhez képest a köz- és magánterületeken történt augusztusi beavatkozások jelentős lakossági2 és média3 visszhangot váltottak ki. 
A panaszos tulajdonában álló magyarpolányi ingatlan a 20 kV-os középfeszültségű hálózat alatt található. Tájékoztatása szerint az ingatlanon az E.ON-nak nincs „szolgalmi joga”, álláspontja szerint gyümölcsfái a biztonsági övezetet nem érintették, illetve a szükséges munkálatokat elvégezte. Az áramszolgáltatótól a munkálatok megkezdéséről semmilyen értesítést nem kapott, engedélyét nem kértek, a fáit indokolatlan mértékben megcsonkították.
Kifogásaival és kárigényével megkereste az E.ON Ügyfélszolgálatát, amely – a szolgáltató képviseletében – tájékoztatta a vonatkozó jogszabályi előírásokról, a megyei és országos napilapban közzétett hirdetményekről, az ingatlan tulajdonosát terhelő törvényi kötelezettségről. 
Közölte továbbá: „Ön, mint az ingatlan tulajdonosa a törvényi kötelezettségének nem tett eleget, ezért a jogszabály által biztosított lehetőségünkkel kellett élnünk, vállalkozó bevonásával társaságunk költségére tisztíttattuk ki a biztonsági övezetet”. A panaszos kárigényét elutasították, illetve tájékoztatták a panasz előterjesztésének lehetőségéről. A panaszos élt is panaszjogával. Beadványára ismételten az E.ON Ügyfélszolgálata válaszolt. Többek között arról tájékoztatta a panaszost, hogy az E.ON Észak-Dunántúli Áramhálózati Zrt. a kártérítési igény jogalapját nem ismeri el, kártérítési felelősség nem terheli. Közvetlenül a vállalkozó Kft. megkeresését javasolták, és mellékelték a felügyeleti szervek elérhetőségéről készült országos listát.
Megkeresésemre az E.ON Észak-Dunántúli Áramhálózati Zrt. részletes tájékoztatást4 adott, megküldve az ügyben keletkezett iratok másolatát.
Tájékoztatása szerint az elosztói engedélyes a villamosművek biztonsági övezete folyamatos tisztántartási munkálatainak elvégzését pályázati úton kiválasztott, minősített vállalkozóval végezteti. A Kft. vállalkozási szerződés alapján Székesfehérvár II., Tatabánya I., III. és Veszprém I.-III. szektoraira kiterjedően felel a kis- és középfeszültségű vezetékszakaszok biztonsági övezetének tisztántartásáért.
A vállalkozói szerződés szerint mindazon ingatlanok érintettek, amelyeken lévő növényzet a villamos hálózat közelében található. Ezek főleg önkormányzati és néhány esetben magánszemélyek tulajdonában álló ingatlanok, hiszen a kerítésen belül elhelyezkedő fák ágai kinyúlhatnak a közterületre, beérnek a villamos hálózat biztonsági övezetébe, esetenként (p1. szeles, viharos időjárás) hozzá is verődnek a vezetékekhez, ami által életveszélyes helyzetet és üzemzavart okozhatnak.
Közölte azt is, hogy a vállalkozói szerződés alapján a vállalkozó „gazdaszemlélettel”, folyamatosan köteles felügyelni, ellenőrizni, tisztítani a szerződésben rögzített vezeték-szakaszokat. Önállóan és folyamatosan kötelesek biztosítani a vezeték és a vezeték biztonsági övezetének a tisztaságát, követniük kell a növényzet állapotát, s amennyiben a természetes növekedés miatt szükséges, ismételten gallyazniuk kell. 
A Kft. 2012 augusztusában az Ajka-Veszprém 20 kV-os hálózat Magyarpolányt ellátó középfeszültségű hálózat biztonsági övezetét tisztította, és ezzel párhuzamosan ellenőrizte a kisfeszültségű hálózatot is. Ennek nyomán – függetlenül attól, hogy már gallyazott – szükségesnek látta a 0,4 kV-os vezeték közelében levő fák ismételt gallyazását, mert azok túlnőttek a jogszabályi, szabványi előírásokban megfogalmazott mértéken, és a vezetéket oly mértékben elérték, hogy üzemzavari eseményt is előidézhetett volna.
Megerősítette azt is, hogy a Kft. 2012 elején – az első munkavégzés előtt – a biztonsági övezet tisztítását bejelentette az önkormányzatnál, illetve a munkákat érintő főbb kérdésekben megállapodtak (a tulajdonos önkormányzat általi munkavégezésről, a levágott gallyakról). Az Önkormányzat vállalta, hogy a helyi kommunikációs csatornáikon keresztül értesíti az ingatlan-tulajdonosokat arról, hogy a településen gallyazás fog történni, de ezt megelőzően az ingatlan-tulajdonosok is levághatják az ágakat. A tulajdonosok részéről azonban gallyazások nem történtek. A Kft. munkavezetője 2012 augusztusában személyesen jelentette be az Önkormányzatnál, hogy ismételten gallyazni fog. A második gallyazás kapcsán a lakosság közvetlen értesítése elmaradt, ezért az elosztói engedélyes – a vállalkozási szerződés 16. pontja szerint – a hibás teljesítés miatti kötbért érvényesít a vállalkozóval szemben. Közölte azt is, hogy a tárgyi munkavégzés nem minősül olyan üzemzavari (havária) esetnek, amikor előzetes értesítés nélkül lehet munkát végezni.
A Zrt. minden évben közleményben értesíti a lakosságot, hogy a tulajdonukban álló ingatlanon – amennyiben az ingatlant vezeték érinti – el kell végezniük a biztonsági övezet tisztántartását, amelyhez az elosztói engedélyes szükség esetén szakfelügyeletet és feszültségmentesítést is biztosít. A települést érintő hirdetmény helyi szinten 2012. március 14-én jelent meg a Veszprém megyei Naplóban.
A Zrt. szerint a magyarpolányi vezeték biztonsági övezetének tisztántartási munkái megfeleltek a szakmai követelményeknek, kivéve a már hivatkozott egyedi kiértesítések kiküldésének szabályait. A kivitelezés minőségével kapcsolatban jelezte: „Azt, hogy a kisfeszültségű hálózatot elérő növényzet gallyazása aránytalan mértékű volt-e – ahogyan azt a polgármester asszony állítja – a helyszínen és a gallyazás időpontjában lehetett volna megállapítani.” A tulajdonosi érdekeket a vállalkozó a balesetveszély és az üzembiztonság határáig veszi figyelembe. A vállalkozói szerződés szerint, „amennyiben a vállalkozó kárt okoz – ilyen lehet a vegetációs időszakban elvégzett indokolatlan mértékű gallyazás – kártérítéssel tartozik. Ha azonban – akár vegetációs időszakban is – megállapítható, hogy a biztonsági övezetbe benőtt növényzet élet- és balesetveszélyt, vagy feszültségingadozást, áramszünetet okozhat, akkor a megfelelő mértékű beavatkozást el kell végezni.”
Az elosztói engedélyes – álláspontjuk szerint – nem tartozik felelősséggel a vállalkozó által elvégzett munkáért, az esetlegesen okozott károkért. A vállalkozó nem alvállalkozója az elosztói engedélyesnek, ezért vele szemben a Ptk. alvállalkozóra vonatkozó felelősségi szabályai nem alkalmazhatók. Amennyiben kártérítési igény merül fel, azt a vállalkozó saját hatáskörben jogosult és köteles kivizsgálni, illetve arról dönteni. Természetesen figyelemmel kísérik a vállalkozó munkáját, munkájának megfelelőségét, minőségét. Ez alapján minősítik a vállalkozókat, és ha az nem megfelelő, az akár a vállalkozási szerződés felmondásához is vezethet. A Zrt. szerint a vállalkozó tudta, hogy műemléki környezetről van szó Magyarpolányban, melynek részét képezik a házak és a fasor is, illetve ilyen környezetben az önkormányzat városgazdálkodási vagy kertészeti megbízottjának utasításait követve köteles eljárni a vállalkozó. A gallyazással érintett Petőfi utca kulturális örökségvédelmi helyzetének tisztázása, illetve Magyarpolány Európa Nostra-díja miatt megkerestem Győr-Moson-Sopron Megyei Kormányhivatal Kulturális Örökségvédelmi Irodáját is. Megkeresésemre – a jogszabályi előírások időközi változása miatt – a Veszprém Megyei Kormánymegbízott5 válaszolt. 
A kormánymegbízott jelezte, hogy Magyarpolány, Petőfi utcája a Nemzeti Örökség része, a házak közül 43 országos, további 40 helyi védettséget élvez. Az itt lévő épületek bemutatják a régi faluszerkezetet, a település a bakonyi parasztházak építészeti emlékeinek megőrzéséért kapta az Európa Nostra-díjat. Tájékoztatott arról is, hogy az Európa Nostra-díjjal kitüntetett települések védelmére nincs olyan külön jogszabály, amely örökségvédelmi kötelezettségeket rögzítene. Megerősítette ugyanakkor, hogy a Petőfi utca a Kötv. 40. §-a értelmében műemléki környezetnek minősül, a Petőfi u. 4. szám alatti lakóház – a 191/2001. (X. 18.) Korm. rendelet szerint – I. kategóriájú műemlék, 6909 törzsszámon. A Kötv. 43. § (3) bekezdése alapján az E.ON Zrt-nek – a légvezetékek védőtávolságának biztosítása érdekében – a fakorona alakításokat úgy kellett volna elvégeznie, hogy ne sérüljön a hagyományos tájképi megjelenés. E tekintetben – a törvény alapelvi rendelkezéseiből következően – elvárható lett volna, hogy a kulturális örökségvédelmi hatósággal együttműködjön. Jelezte azt is, hogy a hatályos örökségvédelmi előírások alapján a tárgyi munkavégzés nem engedélyköteles, „mert a fák nem a műemlékekhez tartozó ingatlanokon, hanem közterületen állnak, illetve nem fakivágás, hanem a fák durva csonkítása történt”, illetve a hivatkozott jogszabályok a műemléki környezet védelmét hatósági eszközökkel – jelen ügyben – nem teszik lehetővé.
A helyszínt megtekintő munkatársaim megerősítették, hogy mind a településen belüli 0,4 kV-os, mind a Magyarpolányt ellátó 20 kV-os hálózatok kapcsán jól látható mértékű gallyazási munkálatok történtek. A 2012 augusztusában végzett beavatkozások kapcsán kifogás az Ady, a Petőfi és a Ságvári utcák vonatkozásában merült fel. A panaszos 369/3 hrsz-ú, Ady utcában található ingatlanán lévő gyümölcsfáiról láthatóan olyan oldalágak is eltávolításra kerültek, amelyek nem estek a vezetékek irányába. Ezen kívül a gallyazott fák sebeinek kezelésére utaló jelek nem voltak láthatók.

A vizsgálat megállapításai

I. A hatáskör tekintetében
Feladat- és hatáskörömet, valamint ennek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságaimat az Ajbt. határozza meg. Az Ajbt. 18. § (1) bekezdése szerint az alapvető jogok biztosához bárki fordulhat, ha megítélése szerint – többek között – közszolgáltatást végző szerv tevékenysége vagy mulasztása a beadványt tevő személy alapvető jogát sérti vagy annak közvetlen veszélyével jár (a továbbiakban együtt: visszásság), feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, vagy jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
Az Ajbt. 18. § (4) bekezdése szerint az alapvető jogok biztosa a hatóságok tevékenysége során felmerült, az alapvető jogokkal kapcsolatos visszásság megszüntetése érdekében hivatalból eljárást folytathat. A hivatalból indított eljárás természetes személyek pontosan meg nem határozható, nagyobb csoportját érintő visszásság kivizsgálására vagy egy alapvető jog érvényesülésének átfogó vizsgálatára irányulhat.
Az Ajbt. 1. § (2) bekezdése szerint a biztos tevékenysége során, különösen hivatalból indított eljárások lefolytatásával, megkülönböztetett figyelmet fordít az Alaptörvény P) cikkében meghatározott alkotmányos értékekre, vagyis a jövő nemzedékek érdekeire.
Az Ajbt. 18. § (2) bekezdése szerint közszolgáltatást végző szerv – függetlenül attól, hogy milyen szervezeti formában működik – az állami vagy önkormányzati feladatot ellátó, illetve e feladat ellátásában közreműködő szerv, a közüzemi szolgáltató, az egyetemes szolgáltató, az állami vagy európai uniós támogatás nyújtásában vagy közvetítésében közreműködő szervezet, a jogszabályban közszolgáltatásként megjelölt tevékenységet végző szervezet, valamint a jogszabályban előírt, kötelezően igénybeveendő szolgáltatást nyújtó szervezet. A közszolgáltatást végző szerv kizárólag e tevékenységével összefüggésben vizsgálható. A korábbi ombudsmani gyakorlat is közszolgáltatásnak tekintette az elektromos hálózatok fenntartását, figyelemmel az állami, önkormányzati feladatellátással való szoros kapcsolata miatt. Az Ajbt. fenti előírásai alapján tehát az elosztói engedélyes általam vizsgálható közszolgáltatónak minősül.

II. Az érintett alapvető jogok tekintetében
1. Az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdése szerint Magyarország független, demokratikus jogállam. Az Alkotmánybíróság következetes gyakorlata többször megerősítette azt a tételt, miszerint: „A jogállam nélkülözhetetlen eleme a jogbiztonság. A jogbiztonság az állam – s elsősorban a jogalkotó – kötelességévé teszi annak biztosítását, hogy a jog egésze, egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára. Vagyis a jogbiztonság nem csupán az egyes normák egyértelműségét követeli meg, de az egyes jogintézmények működésének kiszámíthatóságát is.” (9/1992 (I. 30.) AB határozat)
A jogállamiság elvéből adódó alapvető követelmény, hogy „a közhatalommal rendelkező szervek a jog által meghatározott szervezeti keretek között, a jog által megállapított működési rendben, a jog által a polgárok számára megismerhető és kiszámítható módon szabályozott korlátok között fejtik ki tevékenységüket.” (56/1991.(XI.8.) AB határozat)
2. Az Alaptörvény XIII. cikk (1) bekezdése szerint mindenkinek joga van a tulajdonhoz és az örökléshez. Az Alkotmánybíróság korábbi döntéseiben6 következetesen hangsúlyozta, hogy a tulajdonhoz való jog nem korlátlan, az a köz érdekében és a közérdekkel arányos módon korlátozható.
A 64/1993. (XII. 22.) AB határozata szerint az alkotmányos tulajdonvédelem köre és módja nem szükségképpen követi a polgári jogi fogalmakat, és nem azonosíthatók az absztrakt polgári jogi tulajdon védelmével. Az alkotmányos tulajdonvédelem terjedelme mindig konkrét; függ a tulajdon alanyától, tárgyától és funkciójától, illetve a korlátozás módjától is. Rögzítette továbbá, hogy „Az alapjogként védett tulajdon tartalmát a mindenkori (alkotmányos) közjogi és magánjogi korlátokkal együtt kell érteni”. A törvényalkotó a tulajdonhoz való jog alapján mindig köteles tiszteletben tartani azokat a jogosítványokat, amelyeket korábban ő maga alakított ki alkotmányos értelemben vett tulajdonként.7
Az Alkotmánybíróság a 42/2006. (X. 5.) AB határozatában elvi éllel mondta ki, hogy „a tulajdonhoz való jog védelmére kialakított gyakorlata megfelel az 1993. évi XXXI. törvénnyel kihirdetett, az emberi jogok és az alapvető szabadságok védelméről szóló, Rómában, 1950. november 4-én kelt Egyezmény (a továbbiakban: Egyezmény) első kiegészítő jegyzőkönyve 1. cikkében foglaltaknak, és összhangban áll az Emberi Jogok Európai Bíróságának határozataiban kifejtett elvekkel. Az Egyezmény 1. cikke alapján minden természetes vagy jogi személynek joga van javai tiszteletben tartásához. Senkit sem lehet tulajdonától megfosztani, kivéve, ha ez közérdekből és a törvényben meghatározott feltételek, valamint a nemzetközi jog általános elvei szerint történik.
Az Alkotmánybíróság a tulajdonhoz való jog korlátozásának megítélésére a közérdekűségi tesztet alkalmazza. A korlátozásánál az alkotmányossági vizsgálat egyik szempontja a másik alapvető jog, alkotmányos érték vagy cél érvényesülésének szükségessége, vagy a közérdek miatt fennálló szükségesség. A közérdek alapján történő tulajdonkorlátozásnál az Alkotmánybíróság nem tekinti elégséges alapnak, hogy a jogszabály általánosságban hivatkozik a korlátozást szükségessé tevő közérdekre, szabad hatósági mérlegelési jogkörben hagyva annak meghatározását, konkrétan milyen tulajdoni tárgyakra kell a korlátozást alkalmazni. A közérdeket jogszabályban úgy kell meghatározni, hogy konkrét ügyben a közérdekből történő korlátozás szükségességét bíróság ellenőrizhesse. A vizsgálat másik szempontja itt is az arányosság: a korlátozással elérni kívánt cél fontosságának és az ennek érdekében okozott alapjog-sérelem súlyának összhangban kell állnia.8
3. Az Alaptörvény XXI. cikk (1) bekezdése szerint Magyarország elismeri és érvényesíti mindenki jogát az egészséges környezethez, illetve a XX. cikk (1) bekezdése alapján mindenkinek joga van a testi és lelki egészséghez, továbbá a (2) bekezdés kimondja, hogy ezt a jogot Magyarország – többek között – a környezet védelmének biztosításával valósítja meg.
Az Alkotmánybíróság az egészséges környezethez való jog értelmezését, a jelentősége folytán alaphatározatként értékelhető 28/1994. (V. 20.) AB határozatában, valamint az arra épülő későbbi határozataiban végezte el. A testület e döntésében részletesen elemezve az egészséges környezethez való jogot megállapította, hogy az elsősorban önállósult és önmagában vett intézményvédelem, azaz olyan sajátos alapjog, amelynek az objektív, intézményvédelmi oldala túlnyomó és meghatározó. A környezethez való jog az állam környezetvédelemre vonatkozó kötelességei teljesítésének garanciáit emeli az alapjogok szintjére, beleértve a környezet elért védelme korlátozhatóságának feltételeit is. E jog sajátosságai folytán mindazokat a feladatokat, amelyeket másutt alanyi jogok védelmével teljesít az állam, itt törvényi és szervezeti garanciák nyújtásával kell ellátnia. Az állam kötelességeinek magukban kell foglalniuk az élet természeti alapjainak védelmét és ki kell terjedniük a véges javakkal való gazdálkodás intézményeinek kiépítésére9.
Az Alkotmánybíróság megállapította, hogy az állam nem élvez szabadságot abban, hogy a környezet állapotát romlani engedje, vagy a romlás kockázatát megengedje. Ez az állami fellépés olyan korlátját jelenti, amely megakadályozza, hogy a már elért objektív védelmi szint, illetve hatékonyság csökkenjen, az addig elért környezetállapot romoljon.
Következésképpen nem engedhető meg, hogy a környezetvédelemhez való jog érvényesülése társadalmi, gazdasági folyamatok, körülmények függvényében mennyiségileg vagy minőségileg változzon.
Figyelemmel arra, hogy a környezet nem kimeríthetetlen, illetve az abban okozott károk véges javakat pusztítanak, továbbá az ember sok esetben visszafordíthatatlan folyamatokat indít meg – az Alkotmánybíróság gyakorlata szerint – az egészséges környezethez való jog védelmének eszközei között a megelőzés elvén alapuló jogintézmények alkalmazásának elsőbbsége van. Az Alkotmánybíróság rámutatott tehát arra, hogy a környezethez való jog érvényesítése a védelem elért szintjének fenntartásán belül azt is megkívánja, hogy az állam a preventív védelmi szabályoktól ne lépjen vissza a szankciókkal biztosított védelem felé. E magas szintű védelem miatt elvárt, hogy megalapozott, körültekintő előkészítés előzze meg azon döntéseket, amelyek közvetlen hatással vannak az élő és élettelen környezetre, a lakosság egészségi állapotát meghatározó tényezőkre.

III. Az ügy érdemében
Az ombudsmanokhoz már korábban is érkeztek beadványok a közterületen lévő fákat érintő gallyazásokkal kapcsolatban. Ezek kapcsán általánosságban megállapították, hogy a közterületekért felelős önkormányzatok – a balesetveszély megakadályozása, a közlekedés biztonsága érdekében, illetve ha a fák ágai a föld feletti villamosvezetékek biztonsági övezetét a jogszabályban előírt mértéknél jobban megközelítik – a jogszabályi előírások alapján, jogszerűen végzik a gallyazási munkálatokat. Jelen ügyben a növényzet eltávolításával, a gallyazási munkálatok végrehajtása kapcsán merült fel az alapjogi visszásság gyanúja, ugyanakkor a vizsgálat során beérkezett állampolgári beadvány alapján indokolt áttekinteni és tisztázni a tevékenység jogalapjára vonatkozó jogszabályi előírásokat.
1. A tulajdonjoggal kapcsolatos szabályok között a Ptk. 108. § (1) bekezdése szerint az ingatlan tulajdonosa tűrni köteles, hogy az erre külön jogszabályban feljogosított szervek – a szakfeladataik ellátásához szükséges mértékben – az ingatlant időlegesen használják, arra használati jogot szerezzenek, vagy a tulajdonjogát egyébként korlátozzák, ugyanakkor az akadályoztatás (korlátozás) mértékének megfelelő kártalanítás illeti meg. A közérdekű használati jogok vonatkozásában a Ptk. 171. § (1)-(2) bekezdései előírják, hogy ingatlanra közérdekből a külön jogszabályban feljogosított szervek javára szolgalmat vagy más használati jogot lehet alapítani, amelyért kártalanítás jár, s aminek eseteit, a kártalanítás szabályait, külön jogszabály állapítja meg.
Az ingatlan tulajdonosának tűrési kötelezettségébe tartozó, közérdekéből történő használatot, illetve használati jogot alapító külön jogszabálynak minősül a Vet. és a GKM rendelet, amelyek részletesen szabályozzák a villamosvezetékekkel kapcsolatos vezetékjogra, biztonsági övezetre vonatkozó előírásokat.
A szabályozással kapcsolatban utalok a tavalyi évben lezárt, a vezetékjog utólagos bejegyzésének gyakorlatáról szóló általános vizsgálatomra és az ennek kapcsán kiadott AJB-5747/2010. számú jelentésemre10, amelyben – többek között – részletesen áttekintettem az elektromos vezetékre vonatkozóan a közérdekű használati jog, a vezetékjog, a biztonsági övezet jogintézmények tartalmát és jogi természetét. A vizsgálatom alapján felkértem a közigazgatási és igazságügyi minisztert, hogy az érintett szakminiszterekkel együttműködve kezdeményezze az általam jelzett koherencia-zavar feloldását, a Vet. és az irányadó joganyag ellentmondó rendelkezéseinek összhangba hozatalát. 
A jelentés megállapításaira azért utalok, mert a Vet. tárgyi ügyre vonatkozó 124. és 133. §-ai11 szerint az engedélyesek (hálózati, illetve üzemeltetési) a vezeték mentén lévő, a biztonsági övezetet sértő növényzetet eltávolíthatják, a hálózati engedélyes ennek érdekében a vezetékjoggal érintett ingatlanra is beléphet. 
Vagyis a Vet. a jogosult – az engedélyes – más ingatlanára (tulajdonára) vonatkozó e törvényen alapuló jogosítványait (a növényzet eltávolítását, a belépést) a biztonsági övezethez (annak sérelméhez), a vezetékjoghoz (azzal való érintettséghez) köti.
A Vet. 137. §-a előírja, hogy a villamosmű, a termelői vezeték, a magánvezeték, a közvetlen vezeték és a csatlakozó berendezés, valamint az azt körülvevő környezet kölcsönös védelme érdekében biztonsági övezetet kell kijelölni.
A Vet. 3. § 4a.) pontja úgy szól: a biztonsági övezet a biztonsági övezetről szóló miniszteri rendeletben a Ket. 172. § e) pontjával összhangban megállapított földrajzi terület, amelyre a tervezett vagy létesült villamosmű, termelői vezeték, magánvezeték, vagy közvetlen vezeték számottevő hatást gyakorol.
A Vet. felhatalmazása12 nyomán a GKM rendelet 3. § b) pontja úgy rendelkezik, hogy „biztonsági övezet: a 7. §-ban esetenként előírt távolságon belüli terület”.
A GKM rendelet 7. §-a a vezeték jellegétől függően különböző távolságokat és elírásokat határoz meg; így a föld feletti vezeték biztonsági övezete a vezeték névleges feszültségétől függően a vezeték mindkét oldalán, a szélső nyugalomban lévő áramvezetőtől vízszintesen és a nyomvonalra merőlegesen mért, meghatározott távolságú függőleges síkokig terjed. (Így például a nagyfeszültségű (100-200 kV-os) hálózatok esetén 13-13 métert, a középfeszültségű (1-35 kV-os) hálózatok esetén 5-5 métert, a fokozott biztonságú vezetéknél 2,5-2,5 métert, míg a kisfeszültségű (1 kV, azaz 1000 V alatti) vezetékek esetén 1-1 métert kell figyelembe venni). Az erősáramú vezeték biztonsági övezetében egyes tevékenységeket a rendeletben meghatározott tilalmak és korlátozások13 megtartásával lehet végezni.
A GKM rendelet 16. §-a, a biztonsági övezeten kívül végezhető egyes tevékenységek korlátozása kapcsán a következőket írja elő: „(10) Fák, bokrok (díszfák, díszbokrok, erdők, gyümölcsösök, szőlők, málnás stb.) telepítését úgy kell végezni, hogy a biztonsági övezet a fák, illetőleg a bokrok sorai közé kerüljön, és – a gyökérzet a földben elhelyezett vezetéket, illetve a tartószerkezetet ne károsítsa, – az üzemeltetést, üzemzavar-elhárítást a növényzet kifejlődése után se veszélyeztesse, ne akadályozza. (11) A külön jogszabályban foglaltak figyelembevételével a biztonsági övezet környezetében levő fák, bokrok ágait az ingatlan tulajdonosa (kezelője) köteles rendszeresen eltávolítani, ha azok a szabadvezeték biztonsági övezet határát elérik.”
Az Alkotmánybíróság a 908/B/2008. AB határozatában vizsgálta a GKM rendelet idézett (11) bekezdését és elutasította a bekezdés alkotmányellenességének megállapítására és megsemmisítésére irányuló indítványt. A testület a tulajdonhoz való jog korlátozásának közérdekűsége és a korlátozás (az alapjog-sérelem) arányossága kapcsán kimondta, hogy „A Vet. e szakasza [137. §] két olyan közérdekű körülményt is megjelöl, amelyeken a biztonsági övezetben érvényesítendő tilalmak és korlátozások alapulhatnak. Egyik magának a villamosműnek és a vezetékeknek a védelme, ezáltal a villamosenergia-ellátás fentebb már részletezett biztonsága; másik ilyen érdek az építményeket és berendezéseket körülvevő környezet védelme”, illetve „(…) az ilyen tulajdoni korlátozás, jelen esetben tartózkodási és tevési kötelezettség előírását a közérdek indokolja. A biztonsági övezetet elérő növényzet telepítését eleve korlátozza a jogalkotó, a biztonsági övezet védelme közvetlenül szolgálja az emberi élet védelmét, az ott tevékenykedők testi épségének biztosítását, a biztonságos villamosenergia-ellátást, amelyekhez fűződő közérdekhez viszonyítva nem tekinthető aránytalannak az az előírás sem, amely a tilalom ellenére fenntartott növényzet tekintetében előírja, hogy azt veszélyeztető jellegétől a tulajdonos fossza meg”.
Az Alkotmánybíróság kifejtette: „A Polgári Törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény 100. §-a általánosan előírja: „A tulajdonos a dolog használata során köteles tartózkodni minden olyan magatartástól, amellyel másokat, különösen szomszédait szükségtelenül zavarná, vagy amellyel jogaik gyakorlását veszélyeztetné.” 
A R. 16. § (10)-(11) bekezdéseiben foglalt rendelkezések ennek az általános szomszédjogi szabálynak a konkretizálásaként funkcionálnak. A jogalkotó mérlegelése szerint nem volt elégséges ebben az esetben a szomszédjogi szabályok alapján az eseti igényérvényesítés útján védeni a villamosmű tulajdonosait, hanem külön jogszabályi rendelkezésben kifejezett kötelezettségként kellett szabályozni az ingatlantulajdonos azon tartózkodási kötelezettségét, hogy a zavaró és veszélyeztető növényzet telepítésétől tartózkodni köteles. Hasonlóképpen tevési kötelezettséget is előírt a jogalkotó, hogy ha az előbb említett tartózkodási kötelezettség ellenére mégis fenyegetne a villamosmű károsodásának a veszélye, akkor az ingatlan tulajdonosának pozitív tevési kötelezettsége keletkezik az ilyen veszély (a biztonsági övezetbe érő növényzet) elhárítására, a növényzet távolítására”.
Az Alaptörvény I. cikk (3) bekezdése szerint az alapvető jog más alapvető jog érvényesülése vagy valamely alkotmányos érték védelme érdekében, a feltétlenül szükséges mértékben, az elérni kívánt céllal arányosan, az alapvető jog lényeges tartalmának tiszteletben tartásával korlátozható, továbbá a XIII. cikk (1) bekezdése szerint a tulajdon társadalmi felelősséggel jár.
Az előzőek alapján a tulajdonjog nem abszolút, az más alapvető jog vagy alkotmányos érték védelme érdekében, a szükséges mértékben, a céllal arányosan, a lényeges tartalmának tiszteletben tartásával korlátozható. A tulajdon kapcsán nemcsak jogok, hanem a kötelezettségek is figyelembe jönnek, melyeket összességükben kell gyakorolni.
Megjegyzendő, hogy a Vet. előírásai14 alapján mind a vezetékjog, mind a használati jog engedélyezésének egyik szempontja, hogy az ingatlan használatát lényegesen nem akadályozhatja (amennyiben ez nem teljesül, akkor kisajátításnak van helye). 
A szolgáltatók tapasztalatai szerint az ingatlanok tulajdonosai (közterületen az önkormányzatok) sok esetben nem teljesítik a biztonsági övezetbe belógó növényzet eltávolítására vonatkozó kötelességüket, ezért az áramszolgáltató a közcélú villamosmű működtetésének törvényben előírt kötelezettsége15 miatt, jogosult a veszélyes állapotot (saját költségén) elhárítani, amely munkálatok elvégzését az ingatlan tulajdonosa (kezelője) tűrni köteles.
A Vet. 124. § (2) bekezdése a vezetékjog alapján az ott meghatározott munkálatok elvégzésére – így a biztonsági övezetet sértő növényzetet eltávolítására – törvényen alapuló belépési jogot biztosít a vezetékjoggal érintett ingatlanra. Ennek érdekében a Vet. 125. § (1) bekezdése előírja, hogy azt a hatóság köteles az ingatlan-nyilvántartásba bejegyezni, azonban a vezetékjog a jogerős határozat alapján a bejegyzés előtt is gyakorolható.
Mindezek alapján megállapítom, hogy nem merül fel alapjogi visszásság annak kapcsán, hogy az ingatlan tulajdonosa (kezelője) köteles eltávolítani a biztonsági övezet környezetében levő fák, bokrok ágait, ha azok elérik a szabadvezeték biztonsági övezetének határát. Nem merül fel visszásság amiatt sem, ha az engedélyes a biztonsági övezetet sértő növényzetet eltávolítja és ennek érdekében a vezetékjoggal érintett idegen ingatlanra belép.
2. Az elektromos vezetékek biztonságával kapcsolatos engedélyesi jogosultságok és tulajdonosi kötelezettségek tisztázását követően – a beérkezett panaszra is figyelemmel – a jogosultságok gyakorlásának tartalmi kérdéseit tekintem át.
A Vet. ugyan meghatározza a vezetékjog tartalmának alapjait, a GKM rendelet pedig a biztonsági övezet terjedelmét és fenntartásának főbb szabályait, azonban a mindennapi joggyakorlás részletkérdéseit nem bontják ki. A vezetékjogot alapító hatósági határozatban a használat célja, terjedelme és mértéke mellett a gyakorlásának módja is szabályozandó. Az általános szintű rendelkezések azonban általában nem adnak választ a joggyakorlás olyan konkrét kérdéseire, mint a növényzet eltávolításának, a gallyazás idejének és gyakoriságának, a magántulajdonban álló ingatlanokra történő belépésnek a módja. 
Ágazati előírások hiányában, ezekben a kötelezett tulajdonos és a közérdekű használati jog jogosultja közötti jogviszonyt érintő kérdésekben alapvetően a Ptk. előírásai az irányadóak.
A Ptk. 4. § (1) bekezdése kimondja: a polgári jogok gyakorlása és a kötelezettségek teljesítése során a felek a jóhiszeműség és tisztesség követelményének megfelelően, kölcsönösen együttműködve kötelesek eljárni. Ebből eredően a tárgyi közérdekű használati jogosultságok gyakorlása sem járhat a kötelezett tulajdonosok polgári jogainak lényeges sérelmével, azok kapcsán is irányadónak tekinthető a Ptk. 169. § (1) bekezdése, amely szerint a (telki) szolgalom gyakorlása során a szolgalommal terhelt ingatlan birtokosának érdekeit kímélve kell eljárni. Továbbá a polgári jogi viszonyokban úgy kell eljárni, ahogy az az adott helyzetben általában elvárható.16
A panaszos beadványára és panaszbejelentésére adott válaszra figyelemmel előre kell bocsátani, hogy a Ptk. szabályaiból eredően a Vet. és a GKM rendelet által biztosított használati jogosultságok kifejezetten az engedélyes személyéhez kapcsolódnak. Ebből következik, hogy ha azt nem a jogosult engedélyes vagy alkalmazottja17, hanem megbízásából – bármilyen jogviszony alapján – más harmadik személy gyakorolja, akkor ezt a tényt a kötelezettek (tulajdonosok, önkormányzat) irányába minden esetben előzetesen igazolnia szükséges.
Az elosztói engedélyes, továbbá az E.ON Ügyfélszolgálatának hivatkozásával szemben a vállalkozóval kötött szerződés a felek közötti belső jogviszonyt szabályozza (pl. milyen felelősséggel tartozik a vállalkozó, az elosztói engedélyes milyen jogokkal, követelésekkel élhet, a vállalkozó munkáját milyen belső minősítéssel értékeli, azt hogyan veszi át, stb.), amely önmagában automatikusan nem hat ki harmadik személyekre, vagyis az ingatlanok tulajdonosaira. Ezen kívül a Ptk. előírásai alapján a megbízott tevékenységével kapcsolatos felelősség harmadik személy felé nem zárható ki.18
Hangsúlyozni szükséges továbbá azt is, hogy az engedélyesi jogosultságok gyakorolása szempontjából lényegtelen, hogy arra azért kerül sor, mert a tulajdonos növényzet eltávolítási kötelezettségét esetleg elmulasztotta. E körülmény nem szolgálhat indokul arra, hogy emiatt az ingatlan tulajdonos érdekei háttérbe szoruljanak, vagy esetleg csorbuljanak. Az engedélyes jogosultságait a tulajdonos jogaira, érdekeire (birtoklás, rendelkezés, stb.) figyelemmel gyakorolhatja. Így például a zárt, bekerített ingatlanra önhatalommal nem léphet be, mert ahhoz a tulajdonos engedélye szükséges, ugyanakkor ezzel a tulajdonos sem élhet vissza, ilyen esetben – élet- és vagyonveszély elhárítása érdekében – a belépést és a munkavégzést hatósági közreműködéssel lehet és kell biztosítani.
A felek együttműködési kötelezettsége továbbá következik a gallyazás tárgyának, a fáknak a tulajdonjogából is. A kültelki közút szélére ültetett fák tulajdonjogáról, kezeléséről, fenntartásáról és pótlásáról szóló XXVI. számú Polgári Elvi Döntés szerint „3. ha a tulajdonjogot korlátozó tartozéki kapcsolat megszűnik – akár úgy, hogy a fát az útfenntartó szerv távolította el, akár úgy, hogy azt a földtulajdonos vágta (termelte) ki, vagy pl. a vihar döntötte ki – a fák anyagával a földtulajdonos rendelkezik. Ugyanez vonatkozik a fák gallyazásának, nyesésének eredményére is”. Vagyis a növényzet eltávolítás előtt a Vet. szerint jogosult (vagy megbízottja) köteles e tárgyban az ingatlan tulajdonosával egyeztetni és tisztázni az elvált dologgal (a gallyakkal) kapcsolatos kérdéséket, például az elhelyezés helyét, tulajdonjogának esetleges átengedését.
A rendelkezésemre álló Műszaki Kézikönyv19 – az előzőeken túl – több esetben is előírja az ingatlan tulajdonossal történő előzetes egyeztetést, például: ha a helyi sajátosságok miatt a növényzet teljes eltávolítására nem kerülhet sor; ha a tulajdonos az általa vállalt időre a munkát nem vagy nem megfelelően teljesítette; ha az ingatlanra való belépés nélkül kosaras gépjármű alkalmazása szükséges.
Mindezek alapján megállapítom, hogy a vezetékjoggal kapcsolatos jogosultságokat – így a növényzet eltávolítási munkálatokat – úgy és olyan módon kell gyakorolni, hogy azok a kötelezettek részére a legkevésbé legyenek terhesek, azok kapcsán az érintett felek kötelesek együttműködni.
Az együttműködési kötelezettség természetesen nem kizárólag és nem minden esetben az érintettek közötti kétoldalú egyeztetést jelenti, hanem az esetek többségében elégséges a kötelezett előzetes értesítése.
A Vet. 124. § (2) bekezdése alapján az engedélyes jogosult a „vezetékjoggal érintett ingatlanra” belépni és ott azzal kapcsolatos tevékenységeket végezni. Vezetékjog fennállása esetén tehát a munkálatok szükségességéről és várható idejéről szóló értesítést (tájékoztatást) követően beléphet és elvégezheti a szükséges munkálatokat. Ha a hatósági határozattal megállapított vezetékjog ingatlan-nyilvántartási bejegyzése elmaradt, akkor is elegendő a tulajdonos egyoldalú értesítése (hiszen a Vet. 125. § (1) bekezdése lehetővé teszi a vezetékjog bejegyezés előtti gyakorolását, illetve az ingatlan-nyilvántartásról szóló 1997. évi CXLI. törvény nem állapít meg különös szabályt vagy határidőt a hatósági határozaton alapuló jogok bejegyzésére). Az előzetes értesítés ebben az esetben a munkálatok mellett a jogosultságra vonatkozó tájékoztatást is szolgálja.
Ugyanakkor a Vet. normaszövege alapján, ha a vezetékjogot nem jegyezték be és azt hatósági határozat sem állapította meg, akkor e törvényen alapuló belépési jogosultság (kivéve természetesen a közterületnek minősülő ingatlanokat) nem áll fenn. Ilyen esetekben a munkálatokat megelőzően az érintett ingatlanok tulajdonosaival egyeztetni kell.
Természetesen az előzőek alól kivételt jelentenek a biztonsági övezetet érintő, azonnali beavatkozást igénylő helyzetek, mint például az élet- és balesetveszély, az üzemzavar elhárítására irányuló munkálatok.
Az évente közzétett általános hirdetményeken túl az elosztói engedélyes belső szabályozása – a Műszaki Kézikönyv 3.2. pontjában20, illetve a Keret-megállapodás a 6. pontjában21 – kötelező jelleggel előírja, hogy a munkálatok megkezdése előtt az érintett ingatlantulajdonosokat egyedileg ki kell értesíteni, illetve meghatározza a vonatkozó eljárásrendet. Az elosztói engedélyes belső szabályozása szerint a gallyazás szükségességét meghatározó szemléken, bejárásokon az ingatlanok tulajdonosai nem vesznek részt (nincsenek jelen), feltehetőleg azért, mert a biztonsági övezet és a növényzet megfelelő távolságának meghatározása alapvetően szakkérdés. Ebből viszont az következik, hogy amennyiben egy ingatlant bármilyen, a biztonsági övezettel kapcsolatos munkálat érintené, arról – vagyis annak szükségességéről, a beavatkozás mértékéről, határidejéről – a tulajdonost értesíteni kell. 
Mindezek alapján megállapítom, hogy az előzetes értesítés funkciója többrétű. Egyrészt jelzi a tulajdonos számára az ingatlanán szükségessé vált munkálatokat és annak jogosult általi érvényesítését (indokoltságát); másrészt lehetőséget biztosít a tulajdonosnak kötelezettsége teljesítésére (maga vagy más által); harmadrészt a tulajdonos megismeri a munkálatok elvégzésének határidejét és időpontját.
Összegezve rögzíthető, hogy a polgári jogi együttműködés kötelezettségének általánosságban eleget tesz az ingatlantulajdonosok előzetes jogosulti – tehát egyoldalú – tájékoztatása, ugyanakkor számos olyan körülmény lehet, ami szükségessé teheti az érintett felek – kétoldalú – együttműködését (bekerített ingatlanra való belépés, feszültségmentesítés tulajdonos általi munkavégzéskor, lenyesett növényzet elhelyezése vagy átengedése, védett környezet vagy más speciális körülmény, stb.).
Vizsgálatom során az elosztói engedélyes rendelkezésemre bocsátotta a 0,4 kV-os szabadvezetéket érintő 2011 augusztusában indult és 2012 márciusában kivitelezett (első) gallyazási munkálatok dokumentációját, de a 2012. augusztusi (második) gallyazással kapcsolatos iratokat nem.
Az elosztói engedélyes az első munkálatokra 2012. április 6-án teljesítésigazolást adott ki, vagyis a munkavégzést előírt minőségűként elfogadta, a növényzetet a vezetéktől előírt távolságúnak minősítette. Emiatt – az engedélyes által megkívánt folyamatos tisztántartási követelménytől, az ún. „gazdaszemlélettől” függetlenül – a 20 kV-os (és a 0,4 kV-os) hálózatot érintő, 2012. augusztusi munkálatokat nem lehet a korábbi munkavégzés folytatásának tekinteni. Az ingatlan-nyilvántartásban a panaszos magyarpolányi belterületi ingatlanának tulajdoni lapjára vezetékjog nincs feljegyezve, így a közhiteles ingatlan-nyilvántartásból az ingatlant érintő 20 kV-os villamosvezetékkel összefüggésben az elosztói engedélyes jogosultsága nem állapítható meg.
Az elosztói engedélyes az augusztusi munkálatok előtt a lakosságot közvetlen nem, sőt az önkormányzatot is csak a munka megkezdésének napján, szóban tájékoztatta gallyazási szándékáról. Az ügy tanulságai alapján azonban utólag felhívták a vállalkozók figyelmét, hogy kiértesítési kötelezettségüknek a jövőben fokozott gondossággal tegyenek eleget, figyelemmel a vállalkozási szerződésben foglaltakra és az annak elmulasztása miatt előírt szankcióra. Javasolták továbbá, hogy már az első kiértesítés alkalmával hívják fel az érintett ingatlantulajdonosok figyelmét arra, hogy a munkavégzés folyamatos, ezért több hónapos különbséggel visszatérhetnek egy adott vezetékszakaszra. Ez természetesen nem helyettesíti az újabb kiértesítő levelet és a Ptk. szerinti általános együttműködési kötelezettségnek való megfelelést, de az ingatlantulajdonosok már az első munkavégzéskor értesülhetnek arról, hogy a biztonsági követelményeket folyamatosan figyeli a vállalkozó.
Az elosztói engedélyes megkeresésemre közölte azt is, hogy a hibás teljesítés miatt kötbért érvényesít a vállalkozóval szemben. Erről azonban a panaszost nem tájékoztatta. Ebből is következik az, hogy a kötbér érvényesítése önmagában nem alkalmas a nem megfelelő eljárással okozott hátrányok orvoslására, hiszen az ilyen jellegű (értesítés elmaradásából származó) sérelmek, egyéb kár hiányában, pénzben (így egy polgári jogvitában) nehezen nevesíthetők, reparálhatók.
A Műszaki Kézikönyv előírásai alapján azt is észleltem, hogy nincs ésszerű indoka annak, hogy miközben a nem megfelelően végzett tulajdonosi kivitelezés esetén előírják a tulajdonos értesítését a pótmunkálatok szükségességéről22, addig a jogosult által végzett munkálatok hasonló eredménye (nem megfelelő munka, növényzet növekedése) miatt, erre nem kerül sor. Ez a szabályozás visszás, mert a felek együttműködési kötelezettségéből eredően, a jogosult általi munkavégzés esetén sem lehetne a tulajdonos értesítését mellőzni az újabb munkálatok előtt, függetlenül annak indokától. Mindezek alapján megállapítom, hogy a vonatkozó jogszabályi és belső előírásokat megszegve, a 2012. augusztusi újabb munkálatok előtt a lakosság tájékoztatása és szabályszerű kiértesítése elmaradt, ezzel sérült a panaszos tulajdonhoz és tisztességes eljáráshoz való joga.
3. A növényzet eltávolításával kapcsolatos munkálatok végrehajtásának nem csak polgári jogi követelményei, hanem további más (jogi és szakmai) vetületei is vannak.
Az Alaptörvény környezetvédelmi és fenntarthatósági rendelkezéseit a volt jövő nemzedékek országgyűlési biztosa korábban elemezte23 azt hangsúlyozva, hogy „az Alaptörvény kiterjeszti és tovább erősíti a hazai környezetvédelmi jog alkotmányos alapjait és jogi értelemben is magasabb szintre emeli a jövő nemzedékek iránti felelősséget”.
A jövő nemzedékek iránti felelősség magasabb szintjét egyrészt az Alaptörvény P) cikke tükrözi, amely alkotmányos értékként nevesíti a nemzet közös örökségét és annak két részét, a természeti erőforrásokat (közötte a biológiai sokféleséget, a honos növény- és állatfajokat) és a kulturális értékeket, melyek védelme, fenntartása és a jövő nemzedékek számára való megőrzése az állam és mindenki kötelessége. Másrészt az Alaptörvény 38. cikk (1) bekezdése rögzíti, hogy a nemzeti vagyon kezelésének és védelmének célja – többek között – a természeti erőforrások megóvása, a jövő nemzedékek szükségleteinek a figyelembevétele.
Az előzőeken túlmenően, az egészséges környezethez való jog és a közterületi fák gallyazásának – közvetve az élővilág és az élőhelyek, így a természeti erőforrások megőrzésének – problémáit is érintette a volt jövő nemzedékek országgyűlési biztosának egy korábbi vizsgálata.24 A városi fák települési, környezetvédelmi és egészségügyi jelentőségére pedig én hívtam fel a figyelmet az AJB-1082/2012. számú jelentésemben.
A JNO-257/2010. számú állásfoglalás szerint a fás szárú növények védelméről szóló 346/2008. (XII.30.) Korm. rendelet 3. §-a értelmében tilos a fás szárú növények felületének jogellenes – a 4. § (1) bekezdésben foglaltakkal ellentétes – megsértése, csonkítása, továbbá részeinek közvetlen vagy közvetett károsítása. A gallyazás indokoltságának és szükséges mértékének megállapítása különleges szakértelmet igénylő feladat, ezért elvárható, hogy az önkormányzat mind a munkálatok megkezdését megelőzően, mind azok kivitelezése során vegyen igénybe kertészeti szakembert. Ezen kívül „a fák léte társadalmi és környezeti szempontból jelentős haszonnal jár. Nagymértékben javítják a település levegőjét oxigéntermelő, és szén-dioxid-feldolgozó képességük miatt. A légszennyező anyagok egy részét a fák lombtömege képes lekötni, portól tisztítják meg a település levegőjét. A fák párologtatásukkal is hatnak a környezetükre, a nyári melegben lehűtik a levegőt. A növények zajvédelmét műszeres mérések igazolják. A termőtalaj védelme és vízháztartásának megóvása egyaránt megkívánja a fák, a növényzet jelenlétét. A fák tehát a környezetállapot és az életminőség javításában kiemelkedő szerepet játszanak, ezért igen erős társadalmi és környezeti érdek fűződik megóvásukhoz.”
A hivatkozott állásfoglalás rögzítette továbbá, hogy a fák gallyazását, esetleges nagyobb ágak, lombozat eltávolítását a legkisebb környezeti károkozással az október végétől február végéig tartó, nyugalmi időszakban célszerű elvégezni, figyelemmel a fás szárú növények tavasztól őszig tartó vegetációs időszakára, valamint az útszéli fákat táplálkozó, illetve fészkelőhelyül használó egyes kisemlős és énekesmadár-fajok szaporodási, illetve fészkelési időszakára.
Magyarpolány községben a második gallyazási munkálatokat augusztus hónap elején, a gyümölcs és dió termés betakarítását megelőzően végezték. Az elosztói engedélyes tájékoztatása szerint nem üzemzavari gallyazás történt, vagyis nem állt fenn olyan veszélyhelyzet, amelyet haladéktalanul meg kellett volna szüntetni.
A munkálatok megismétlésének indokaként alapvetően a növényzet növekedését jelölte meg az engedélyes, de hivatkozott termelés-ütemezési, illetve költségoptimalizálási szempontokra is. Hivatkoztak továbbá a Műszaki Kézikönyvre, mely szerint „a szabadvezetékek biztonsági övezetének tisztántartását tervszerűen, ciklikusan, a fogyasztók zavartatásának minimalizálása és a vezetékek egyéb üzemeltetési feladataival összehangoltan (pl. másik tervszerű munka miatti feszültségmentesítés, tisztántartás stb.) kell megszervezni”.
A Műszaki Kézikönyv ugyanakkor konkrétan előírja, hogy: „A tervezett beavatkozásokat a növényzet vegetációs ciklusainak, valamint a természetvédelmi, ezen belül a madárvédelmi (pl. költési időszak) szempontokat is figyelembe véve kell megvalósítani”.25
A Kft. a kérdéses időpontban a községet ellátó középfeszültségű hálózat biztonsági övezetét tisztította, ezért a magyarpolányi kisfeszültségű hálózatot és annak környezetét is megvizsgálta. „Ezt a módszert – engedélyezetten – költségtakarékosság miatt is alkalmazzák a vállalkozók, mert közeli időszakokban vagy kis idő eltelte után nem kell ugyanarra a helyre, vezetékszakaszra visszatérni és ehhez létszámot, darus gépkocsit biztosítani”.
A Kr. előírásai26 alapján a rendelet hatálya nem terjed ki a külön törvény hatálya alá tartozó fás szárú növényekre, az pedig nem egyértelmű, hogy a Vet. hatálya kiterjed-e azokra.
A fakivágások tárgyában külön vizsgálatot indítottam, amely még folyamatban van.27 Hivatkozott vizsgálatomban megkerestem az E.ON-t28 és a vidékfejlesztési minisztert.29 Válaszaik szerint a Vet. ilyen törvénynek tekintendő, bár az a hatályát a fás szárú növények vonatkozásában expressis verbis nem mondja ki. 
A magyar állami természetvédelem hivatalos honlapján30 ugyanez szerepel, ezért a szabályozás jelen ügyön túlmutató, általános és speciális kérdéseit, magának a panasznak a kezelését, elbírálását nem jelen, hanem a hivatkozott vizsgálat keretében fogom részletesen elemezni.
A Ptk. 4. § (4) bekezdése értelmében a polgári jogi jogviszonyokban úgy kell eljárni, ahogy az az adott helyzetben általában elvárható, továbbá a Vet. 24. § (1) bekezdése egyértelműen előírja, hogy a hálózati engedélyesek kötelesek a hálózatot – többek között – a környezetvédelmi követelmények figyelembevételével üzemeltetni, fenntartani.
A környezethasználatot31 – a Kvt. 6. §-ában rögzített megelőzési és elővigyázatossági alapelvek alapján – úgy kell megszervezni és végezni, hogy az a legkisebb mértékű környezetterhelést és igénybevételt idézze elő, és figyelemmel kell lenni a környezeti elemek kíméletére, takarékos használatára is. Az élővilág környezeti elem32, amelynek védelme valamennyi élő szervezetre kiterjed; igénybevétele csak olyan módon történhet, amely az életközösségek természetes folyamatait és viszonyait, a biológiai sokféleséget nem károsítja, illetőleg funkcióit nem veszélyezteti.33
A Vet.34 alapvetően a vezetékek mentén lévő, a biztonsági övezetet sértő növényzet eltávolítására vonatkozó felhatalmazásról rendelkezik. A GKM rendelet35 pedig a biztonsági övezet tekintetében a fák, bokrok telepítését, annak sérelme esetén a rendszeres eltávolítást határozza meg, de azok fenntartására, gondozására vonatkozó szakmai, környezetvédelmi követelményeket nem tartalmaz. Amennyiben a Kr. előírásai a vezetékek mentén lévő fás szárú növények vonatkozásában nem érvényesülnek, úgy a védelmükkel kapcsolatos szabályozás hiányos, mert a Vet. és az alacsonyabb szintű ágazati jogszabályok ilyen részletszabályokat nem tartalmaznak.
A Kr. 2-4. §-aiban olyan általános előírásokat határoz meg, mely minden fás szárú növény védelmére vonatkozik, függetlenül attól, hogy köz- vagy magánterületen van-e. Így többek között szabályozza a fás szárú növények kezelésével, fenntartásával kapcsolatos – a gallyazásra is irányadó – szakmai követelményeket. A Kr. 3. §-ában megfogalmazott általános tilalmon túl, a 4. § (1) bekezdésben kimondja: „a használó köteles gondoskodni az ingatlanon lévő fás szárú növények fenntartásáról, az adott faj tulajdonságainak megfelelő szakszerű kezeléséről (így különösen víz- és tápanyag-utánpótlásról, metszésről, növény-egészségügyi beavatkozásról), valamint szükség szerinti pótlásáról”. Ez alapján a használónak36, vagyis az ingatlan tulajdonosának, kezelőjének, vagy bármely más jogosultjának – így akár az elosztói engedélyesnek is – a gallyazást minden esetben szakszerűen, a szakmai szabályok megfelelő betartásával kell végrehajtania. Nyilvánvalóan ellentétes a szakszerűség követelményével, ha a gallyazás során nincsenek tekintettel a fa vegetációs állapotára, ha indokolatlan az ágak visszacsonkolása vagy a visszavágás mértéke; ha roncsolt sebfelületet hagynak; amennyiben a fák sebeit nem a szakmai követelményeknek megfelelően kezelik (vagy elmulasztják a sebkezelést), stb.
A fás szárú növényekbe, mint élő szervezetekbe történő beavatkozás – így a gallyazás – szempontjait a Kr. előírásain túl nem jogi, hanem szakmai szabályok határozzák meg. Normatív módon elsősorban a gallyazás munkafolyamatát, képesítési és munkavédelemi kérdéseit szabályozzák37, a szakmai, környezetvédelmi követelményeket38 csak elvétve.
Az elosztói engedélyes tájékoztatása szerint – a kiválasztási és pályázati feltételekből eredően – a megbízott vállalkozók erdészettel, fagondozással kapcsolatos szakirányú tudással rendelkeznek, „ezáltal ismerik a jogszabály és a szabvány előírásait, a szakmailag helyes megoldásokat, és az ezeknek a követelményeknek, előírásoknak megfelelő mértékben gallyaznak”. Álláspontja szerint a magyarpolányi vezeték biztonsági övezetének tisztántartási munkálatai megfeleltek a vállalkozói szerződés és a belső szabályzat követelményeinek, ugyanakkor a gallyazás esetleges aránytalanságát a helyszínen és annak időpontjában lehetett volna megállapítani. 
Ezt a körülményt azonban – véleményem szerint – a jelentésemben előzőekben elemezett, a tulajdonos előzetes értesítésének az elmaradására, illetve az elosztói engedélyes áprilisi teljesítésigazolására figyelemmel kell értékelni, hiszen a Kft. hibás eljárása egyben kizárta, ellehetetlenítette az ellenbizonyítás lehetőségét is. Ebből és az augusztusi munkálatok dokumentációjának hiányából az is következik, hogy a munkálatok szükségessége és indokoltsága alapvetően a Kft. egyoldalú tényállításán alapul.
Emiatt – és a Kvt. által rögzített együttműködés elve39 alapján – rá kell mutatni arra, hogy a környezeti (természeti) állapotot érintő lépéseket megelőzően az érintetteknek együttműködniük kell és döntéseiket meg kell alapozniuk, mert az emberi beavatkozások nyomán elindított folyamatok sok esetben nem, vagy nehezen fordíthatók (állíthatók) vissza.
Az elosztói engedélyesnek a helyi szabályozásra is figyelemmel kell lennie. A települések zöldfelületeire vonatkozó előírásokat többféle önkormányzati norma szabályozhatja, például a helyi településrendezési eszközök (a helyi építési szabályzat, szabályozási terv, stb.) vagy a környezetvédelmi feladatok megoldására kibocsátott rendelet.
Az építésügyi előírásokra40 tekintettel a HÉSZ41 több előírást tartalmaz a zöldfelületek kialakításával kapcsolatban. Például meghatározott területekre – a Szabályozási Terv szerint Magyarpolányban a Petőfi és részben az Ady utcákban – kötelező fásítást ír elő tájhonos lombos fákkal42. A védőfásítás céljaként pedig a szántóföldi porszennyezés és az élővizek szennyezésének megakadályozását43 jelöli meg. A HÉSZ rögzíti, hogy légvezetékek alatt csak olyan kinövésű fák ültethetők, amelyek rendszeres csonkolása nem szükséges44, továbbá a vezetékek soron következő felújítása esetén azokat földkábeles kialakítással kell átépíteni és új légvezeték nem létesíthető.45
A helyi zöldterületek védelmére – a Kvt.46 felhatalmazása alapján – az Önkormányzat megalkotta az Ör-t47, amely a község belterületén természetesen vagy mesterségesen kialakított önkormányzati tulajdonban lévő zöldterületekre48 vonatkozik. Ez alapján „tilos a növényzet (fák, cserjék, pázsit- és virágos felületek), a zöldterületek, azok elemeinek, tartozékainak, felszerelési tárgyainak bármilyen módon történő megrongálása, pusztítása, károsítása vagy olyan szakszerűtlen kezelése, amely értékük csökkentésével jár”.49 A helyi szabályozás az általános követelmények megfogalmazásán túl, részletes normákat nem határoz meg.
Adekvát jogi előírások hiányában a gallyazás kivitelezésének megfelelősége, a fák túlzott csonkítása – a vizsgált üggyel kapcsolatban rendelkezésemre álló fényképfelvételek, valamint a helyszínen észleltek ellenére – olyan szakkérdésnek minősül, amelyben nem foglalhatok állást.
A vezetékek mentén lévő fás szárú növények szakszerű fenntartására, kezelésére vonatkozó jogszabályi előírások hiányosságai, a korlátozott utólagos kontroll, valamint a munkálatok alapvető szakmai meghatározottsága miatt, az elosztói engedélyesnek a Vet. 24. § (1) bekezdésében előírt környezetvédelmi követelmények érvényesítésülését belső szabályozásában kell(ene) biztosítania.
A villamosvezetékek biztonsági övezetének tisztántartására vonatkozó Műszaki Kézikönyv, és a Keret-megállapodás a környezetvédelmi követelményeket50 általános, elvárási szinten rögzíti, azonban több előírása azzal ellentétes hatású. Például: a Műszaki Kézikönyv mellékletében lévő felhívásminták51 szerint a munkálatok során csak a biztonsági övezet nagyságát és a jogszabályi előírásokat veszik figyelembe, a kertészeti, növényvédelmi és esztétikai érdekeket nem. A vállalkozót a Műszaki Kézikönyv és a Keret-megállapodás előírásai a növényzetbe történő „maximális” beavatkozásra késztetik, hiszen ezzel is minimalizálhatja a neki esetlegesen felróható üzemzavarok számát és az ezek miatti kötbér igényt52, így – a biztonságos üzemeltetésre és a legkisebb költségráfordításra hivatkozva – akár a szükségesnél nagyobb mértékű gallyazást is végezhet. 
A munkálatok kapcsán a belső szabályozás tehát alapvetően a biztonsági övezetre és a GKM rendelet előírásaira helyezi a hangsúlyt, egyéb szempontokat nem vesz figyelembe.
Ez alapján megállapítom, hogy a belső szabályozás a fás szárú növények gallyazása kapcsán a szakszerű kezelés környezetvédelmi, egyéb szakmai szempontjaira nem fektet kellő hangsúly. Konkrét, számon kérhető környezetvédelmi követelmények hiányában – melyeket a Kr. is csak példálódzva említ – nincs megfelelő garancia arra, hogy az adott faj sajátosságai, tápanyag utánpótlása (ami függ vegetációs időszakától, állapotától is), szakszerű metszése (amelynek résztét képezik a kertészeti szempontok is), a növényvédelem (hiszen az növény-egészségügyi állapotát a szakszerű sebkezelés, sebápolás befolyásolja) figyelembe vételre kerüljön. Mindezek alapján megállapítom, hogy az elosztói engedélyes belső szabályozása nem nyújt kellő garanciát a környezetvédelmi követelmények érvényesülésére, a növényzet vegetációs ciklusainak figyelembe vételére, ami végső soron (a fák esetleges pusztulása esetén) akár az egészséges környezethez való jog közvetlen veszélyét is előidézheti.
4. Magyarpolány község Európa Nostra díjas település. A Petőfi utcában jelentős számú országos és helyi műemléki védelem alatt álló épület található, melyek megőrizték a bakonyi parasztházak építészeti emlékeit és a régi faluszerkezetet.
Az örökségvédelmi hatóság tájékoztatása szerint a település Petőfi utcája – melyet érintett a gallyazás – műemléki környezetnek minősül.
A Kötv. előírásai szerint a műemlékvédelem sajátos tárgya a műemléki terület53, ennek kapcsán a 40. §-a kimondja, hogy a védetté nyilvánított műemlékkel vagy műemléki jelentőségű területtel közvetlenül határos ingatlanok, a közterületrészek és a közterületrészekkel határos ingatlanok műemléki környezetnek minősülnek. 
A szóban forgó munkavégzés idején hatályban volt, a Kulturális Örökségvédelmi Hivatalról, a kulturális örökségvédelmi szakigazgatási szervekről, és eljárásaikra vonatkozó általános szabályokról szóló 324/2010. (XII. 27.) Korm. rendelet 5. § (1) bekezdés 15. pontja szerint a kulturális örökségvédelmi hatóság csak műemlékhez tartozó ingatlanterületen történő, más hatósági engedélyhez nem kötött fakivágást, fa- és növényzettelepítést engedélyez. A jelenleg hatályos Köhr. 7. § 15.) pontja ugyanezt az előírást tartalmazza, illetve műemléki környezetben csak más hatóság előtt indult engedélyezések esetén teszi kötelezővé az örökségvédelemi hatóság, mint szakhatóság bevonását.54
Az előzőek a műemléki környezetben végzett gallyazásra nem vonatkoznak, e munkálatokhoz hatósági engedély nem szükséges. Ezért a Kötv. 43. § (3) bekezdésében előírtak – miszerint a műemléki környezet területén minden változtatást, beavatkozást a műemlék városképi, illetőleg tájképi megjelenésének és értékei érvényesülésének kell alárendelni – érvényesülése megkérdőjelezhető.
A Kötv. általános rendelkezései között megfogalmazott – az Alaptörvény P) cikkével55 összhangban álló – alapelvek rögzítik, hogy a „kulturális örökség a nemzet egészének közös szellemi értékeit hordozza, ezért megóvása mindenkinek kötelessége”56, továbbá a „kulturális örökség védelme közérdek, megvalósítása közreműködési jogosultságot és együttműködési kötelezettséget jelent az állami és önkormányzati szervek, a nemzetiségi szervezetek, az egyházak, a társadalmi és gazdasági szervezetek, valamint az állampolgárok számára”.57 Emellett az Étv. 56. § (1) bekezdése kimondja, hogy az „építészeti örökséghez tartoznak a műemlékek, a műemléki környezetek, a műemléki jelentőségű területek és a történeti tájak. Az építészeti örökség megfelelő fenntartása és megóvása közérdek.”.
Amíg tehát a nemzet közös örökségének alkotmányos értéke és a törvényi alapelvek alapján mindenki – így az elosztói engedélyes is – köteles a kulturális örökség védelmére, megóvására; valamint ennek érdekében a műemléki környezetet érintő beavatkozások kapcsán – amint a kormánymegbízott is jelezte – köteles együttműködni, addig az ágazati előírások nem szabályozzák e körben a Kötv. szerinti követelmények érvényesítésének módját.
Megjegyzem, hogy miközben az érintett terület megfelel a Kötv. 39. § (1) bekezdése szerinti műemléki jelentőségű terület fogalmának – vagyis ekként kell védeni a település azon részét, amelynek a jellegzetes, történelmileg kialakult szerkezete, beépítésének módja, összképe, a tájjal való kapcsolata, terei és utcaképei, építményeinek együttese összefüggő rendszert alkotva fejezi ki az azt létrehozó közösség építészeti kultúráját –, az még sincs annak minősítve.
A Vet. és a GKM rendelet – a biztonsági övezetek vonatkozásában – nem fogalmaznak meg műemléki környezetre vonatkozó sajátos előírásokat Ezen túl az örökségvédelem szempontjai nem jelennek meg sem a Műszaki Kézikönyvben, sem a Keret-megállapodásban. A helyi építészeti örökség védelmével58 kapcsolatban az Önkormányzat a HÉSZ-ben szabályozta az országos és helyi műemlékkel, a műemléki környezettel összefüggő helyi építésügyi előírásokat, a helyi jelentőségű műemléki védettség alatt álló épületeket. A Szabályozási Terv pedig tartalmazza a kötelező fásításokat, a műemléki környezetet, továbbá a látványvédelmi utcaszakaszokat59, közte a Petőfi és Ady utcákat. A településrendezési eszközök rendeltetésükből eredően ezen túlmenően a műemléki környezetet érintő egyéb tevékenységekre vonatkozó előírást nem tartalmaznak.
Az elosztói engedélyes szerint a vállalkozó „műemléki környezetben az önkormányzat városgazdálkodási vagy kertészeti megbízottjának utasításait követve köteles eljárni”, illetve a konkrét esetben tudta, hogy Magyarpolányban műemléki környezetben dolgozik.
A rendelkezésemre bocsátott belső szabályozásból az említett követelmény nem tűnik ki. A vállalkozó az augusztusi munkálatokról sem a tulajdonosokkal, sem az önkormányzattal nem egyeztetett, a munkálatok bejelentésekor pedig a polgármester észrevételeit, kifogásait nem vette figyelembe.
Megállapítom, hogy műemléki környezetben történő, a biztonsági övezetet érintő gallyazási munkálatok során nem biztosított az örökségvédelmi szempontok érvényesülése, mert az ágazati szabályozás a műemléki környezetet érintő munkálatok vonatkozásában az együttműködés, a törvényi követelmények érvényesítésének módját, részletszabályait nem határozza meg. Ez véleményem szerint a jogállamisággal összeegyeztethetetlen.

Intézkedéseim
A jelentésemben feltárt alapvető jogokkal összefüggő visszásságokra tekintettel:
1.	Az Ajbt. 32. § (1) bekezdése alapján felkérem az E.ON Észak-dunántúli Áramhálózati Zrt. igazgatóságának elnökét, hogy
·	a jövőben a jelentésemben rögzített megállapítások figyelembevételével, minden esetben előzetesen értesítsék az érintett ingatlanok tulajdonosait a biztonsági övezetet érintő gallyazási munkálatokról;
·	fordítsanak különös figyelmet arra, hogy a vonatkozó belső szabályozásokban, a megállapodásokban nagyobb hangsúllyal jelenjenek meg a tulajdonosok érdekeit biztosító polgári jogi, illetve a környezet- és kulturális örökségvédelmi garanciák, továbbá az előírt követelmények érvényesítése során elsősorban a megelőzésre, s ne az utólagos szankcionálásra törekedjenek;
·	gondoskodjanak arról, hogy a belső szabályozás biztosítsa a fás szárú növényeket érintő beavatkozások (gallyazások) során a környezet- és a kulturális örökségvédelmi szempontok érvényesülését.
2.	Az Ajbt. 37. §-a alapján felkérem a belügyminisztert, hogy – figyelemmel a Kötv. 43. § (3) bekezdésében előírtakra – jogalkotás útján biztosítsa a műemléki környezetre irányadó követelmények érvényesülését.

Budapest, 2012. december
Prof. Dr. Szabó Máté sk.
Melléklet: Lábjegyzet
1 M.9-16/2012.
2 A polgármester az első munkavégzés kapcsán azt közölte, hogy az „mindenféle probléma és panasz nélkül” történt, míg a második esetén azt jelezte: „(…) A lakókkal való egyeztetés alapján egyértelműen elfogadják a villamosmű biztonsági övezetéről szóló rendelet előírásait, de túlzónak és sérelmesnek tartják a gallyazás módját. Szerettek volna kapni egy előzetes felszólítást, mely alapján ők is elvégezhették volna a szükséges munkálatokat. Sérelmesnek tartották az időzítést is, hiszen sok esetben a gallyazással együtt sok még be nem érett termés is kárba veszett. (…)”
3 http://naplo-online.hu/veszprem_hirek/20120813_kozfelhaborodas_magyarpolany#s=rss és http://tv2.hu/tenyek/video/barbar-munka-volt.
4 1-063/2012.
5 XIX-B-018/00234-1/2012.
6 64/1993. (XIl. 22.) és 13/1998. (IV. 30.) AB határozatok
7 Az Alkotmány kommentárja I., Századvég Kiadó, Budapest, 2009., 459. o.
8 17/2008. (III. 12.) AB határozat
9 996/G/1990. AB határozat
10 http://www.obh.hu/allam/jelentes/201005747.rtf
11 A Vet.124. §-a szerint: „(1) A hálózati engedélyes a vezetékjog alapján az idegen ingatlanon d) az építés során a biztonsági övezetet sértő növényzetet eltávolíthatja. (2) A hálózati engedélyes a vezetékjog vagy a jogerős üzemeltetési engedély alapján (…) a közcélú hálózat, termelői vezeték, magánvezeték vagy a közvetlen vezeték mentén lévő, a biztonsági övezetet sértő növényzetet eltávolíthatja, a felsorolt tevékenységek elvégzése céljából a vezetékjoggal érintett ingatlanra beléphet.” A Vet. 133. § (3) bekezdése szerint „Az üzemeltető a jogerős üzemeltetési engedély alapján az építményeket üzemeltetheti, karbantarthatja, kijavíthatja és átalakíthatja, felújíthatja, továbbá a közcélú hálózat, termelői vezeték, magánvezeték vagy a közvetlen vezeték mentén lévő, a biztonsági övezetet sértő növényzetet eltávolíthatja.”
12 Vet 137. § második mondata szerint: „A biztonsági övezet terjedelmét, továbbá a biztonsági övezetben érvényesítendő tilalmakat és korlátozásokat külön jogszabály állapítja meg”.
13 GKM rendelet 14. § (2) bekezdés j) pontja szerint: „A biztonsági övezetben j) csak olyan gyümölcs- vagy egyéb fa telepíthető, illetve akkor hagyható meg, ha véglegesen kifejlett állapotában fa vagy növényzet esetében 500 kV névleges feszültség felett 6 méternél, 300-500 kV névleges feszültség között 5 méternél, 200-300 kV névleges feszültség között 4 méternél, 100-200 kV névleges feszültség között 3 méternél, 1-35 kV névleges feszültség között 2 méternél, kisfeszültségnél 1,25 m-nél jobban annak legkedvezőtlenebb helyzetében sem közelíti meg az áramvezetőt. Gyümölcsfa az 500 kV névleges feszültségnél nagyobb feszültségű vezetéket 9,5 m-nél jobban nem közelíti meg.”
14 Vet. 123. § (3) és 127. § (3) bekezdései
15 Vet. 24. § (1) bekezdés
16 Ptk. 4. § (4) kezdés első mondata.
17 E.ON Ügyfélszolgálat 1/1408241-2/2012/1. számú, panaszosnak írott válasza szerint „(…) az E.ON Észak-dunántúli Áramhálózati Zrt. vállalkozóval kötött vállalkozási szerződést a biztonsági övezet tisztántartására. A vállalkozási szerződés alapján a vállalkozó jogosult a munkát elvégezni, ill. ennek érdekében az adott ingatlanra belépni. A hálózati engedélyes, mint jogi személy nyilván nem tudja a biztonsági övezet tisztántartását elvégezni, ezt a feladatot megfelelő szakképzettséggel, munkaeszközökkel rendelkező vállalkozás végezheti el, munkavállalói útján.” 
18 A Ptk. 350. § (1) bekezdése szerint: „A megbízott által ilyen minőségben okozott kárért a károsult harmadik személlyel szemben a megbízó a megbízottal egyetemlegesen felelős. Mentesül a felelősség alól, ha bizonyítja, hogy őt a megbízott megválasztásában, utasításokkal ellátásában és felügyeletében mulasztás nem terheli. Ez a szabály a fokozott veszéllyel járó tevékenységet folytató személyek felelősségére nem vonatkozik.
19 EED-MK 08-02-v03 – Villamos szabadvezetékek biztonsági övezetének tisztántartása
20 „3.2 Egyedi felhívás és kiértesítés Az érintett terület földhivatali nyilvántartás szerinti tulajdonosát, használóját, kezelőjét, illetve – közterületet érintő munkák esetében – a helyi önkormányzat jegyzőjét fel kell szólítani a munkálatok 15 napon belüli megindítására. Osztatlan közös tulajdon esetén valamennyi, az ingatlan-nyilvántartásban szereplő tulajdonost fel kell szólítani. (Szövegminta: 2.-5. melléklet.) (…) A felhívásban értesíteni kell arról, hogy amennyiben a tulajdonos (kezelő) nem végzi (végezteti) el munkálatokat, az elosztói engedélyes megbízottjaként a vállalkozó a munkákat mikor, hol, milyen tartalommal fogja elvégezni. A kiértesítésnek a munkakezdést legalább 30 nappal meg kell előznie.”
21 460000 nyilv.számú Keret-megállapodás (Az E.ON Észak-dunántúli Áramhálózati Zrt. elosztási területén a villamos szabadvezetékek biztonsági övezetében tartós tisztántartási szolgáltatások): „A Vállalkozó a munkakezdést megelőzően 15 nappal írásban kell kiértesítenie a gallyazási munkálatok által érintett ingatlanok tulajdonosait, kezelőit, illetve – közterületet érintő munkák esetén – a helyi önkormányzat jegyzőjét az elvégzendő munkák időtartamáról és helyéről”.
22 Műszaki Kézikönyv 21. oldal „Az ingatlan tulajdonosa által elvégzett (elvégeztetett) munkákat a terület- vagy vonalgazda ellenőrzi. A vállalt időre nem teljesített vagy nem megfelelő végrehajtás esetén az ingatlan tulajdonos értesítése mellett az elmaradt munkák elvégzésével keret-megállapodással rendelkező vállalkozónak kell elvégeznie.”
23 JNO-258/2011. számú állásfoglalás
24 JNO-257/2010. számú állásfoglalás
25 „3.1. Felelősség, eljárás” cím alatt (21. oldal 6. bekezdés)
26 Kr. 1. § (2) bekezdés a) pontja
27 AJB-1089/2012 számú vizsgálat
28 EON EDE ÜV-213/2012.
29 EHVF-359-3/2012.
30 http://www.termeszetvedelem.hu/a-fas-szaru-novenyek-vedelmenek-szabalyai-a-346-2008-xii-30-korm-rendelet-alapjan - Lásd: „A villamos energiáról szóló 2007. évi LXXXVI. törvény (124. §, 133. § – villamos vezeték biztonsági övezetét sértő növényzet)”
31 Kvt. 4. § 9. pont
32 Kvt. 4. § 1. pont
33 Kvt. 23. § (1)-(2) bekezdései
34 Vet. 124. § (1) bekezdés d) pont, 124. § (2) bekezdés, 133. § (3) bekezdés.
35 GKM rendelet 14. § (2) bekezdés j) pont, 16. § (6), (10), (11) bekezdései. 
36 Kr. 4. § (1) bekezdés
37 Lásd például az egyes veszélyes tevékenységek biztonsági követelményeiről szóló szabályzatok kiadásáról szóló 17/1993. (VII. 1.) KHVM rendelet 2. számú mellékletét (Vasútépítési és fenntartási munkavégzés biztonsági szabályzata 7.4.9. pontja) vagy az Erdészeti Biztonsági Szabályzat kiadásáról szóló 15/1989. (X. 8.) MÉM rendelet Mellékletének 3.4 (Gallyazás) és 4. (Lakott területen végzett fakitermelési munkákra vonatkozó biztonsági előírások) pontjait.
38 Az Erdészeti Biztonsági Szabályzat szerint „4.3. Az álló fák gallyazását és ledarabolását vegetációs időn kívül, lombhullás után szabad végezni. Kivételt képeznek azok az esetek, amikor a nyári zivatar okozta sérülések az élet- és vagyonbiztonság miatt a vegetációs időn belüli munkát szükségessé teszik. A fenyőket vegetációs időn belül is fel lehet gallyazni és le lehet darabolni.” Ugyanakkor a 4.1. pont szerint „Nem kell lakott területi fakitermelésnek tekinteni a szolgáltató vállalat dolgozói által a közüzemi szolgáltató vezetékek (pl. az erősáramú és távközlő szabadvezeték) űrszelvényének a – fák gallyazásával járó – karbantartását.”
39 Kvt. 10. § (1) bekezdés „ Az állami szervek, a helyi önkormányzatok, a természetes személyek és szervezeteik, a gazdálkodást végző szervezetek és mindezek érdekvédelmi szervezetei, valamint más intézmények együttműködni kötelesek a környezet védelmében. Az együttműködési jog és kötelezettség kiterjed a környezetvédelmi feladatok megoldásának minden szakaszára.”
40 Étv. 1. § (1) bekezdése és 54. §-a.
41 http://magyarpolany.hu/pdf/polany_10_1298290097.2004 - A HÉSZ 34. § (2) bekezdése alapján előírásait a hatályba lését követően indított ügyekben kell alkalmazni
42 HÉSZ 28. §-a szerint: „(3) A beültetési kötelezettséggel jelölt területeknél legalább egy sor fa legalább 8,0 méterenként és egy cserje sor telepítendő. (4) A beültetési és egyéb ültetési kötelezettséggel (ld. (1) bek.) illetve a közterületen megvalósuló fásításokat tájhonos lombos fákkal kell teljesíteni. Az alkalmazandó fafajok a következőek: magas kőris (Fraxinus excelsior), eprefa (szederfa) (Morus alba), csertölgy (Quercus cerris), kislevelű hárs (Tilia cordata), szilva, körte, alma, dió. A gyümölcsfák díszváltozatai nem ültethetők.” HÉSZ 29. § (4) bekezdése szerint: „Gyümölcsfák utcai fasorként csak kis forgalmú helyi kiszolgáló funkciójú utcákban ültethető”.
43 HÉSZ 31. § (4) bekezdés
44 HÉSZ 29. § (5) bekezdés
45 HÉSZ 25. § (1) bekezdés
46 Kvt. 46. § (1) bekezdés c) pontja szerint „A települési önkormányzat (Budapesten a Fővárosi Önkormányzat is) a környezet védelme érdekében (…) a környezetvédelmi feladatok megoldására önkormányzati rendeletet bocsát ki, illetőleg határozatot hoz (…)”; továbbá a Kvt. 48. § (1) bekezdése szerinte „A települési önkormányzat képviselő-testülete, illetőleg a fővárosi önkormányzat esetén a fővárosi közgyűlés önkormányzati rendeletben - törvényben vagy kormányrendeletben meghatározott módon és mértékben - illetékességi területére a más jogszabályokban előírtaknál kizárólag nagyobb mértékben korlátozó környezetvédelmi előírásokat határozhat meg.”
47 http://magyarpolany.hu/pdf/polany_10_1298289954.2009
48 Ör. 2. § (2) bekezdés szerint „A rendelet alkalmazásában zöldterületnek minősülnek a parkok, ligetek, sétányok, temetők, virágágyások, virágtartók, intézményi kertek, üdülő- ipari- és közlekedési területek biológiailag aktív felületei és bármely más zöldterületek.”
49 Ör. 3. § (2) bekezdés
50 Műszaki Kézikönyv 21. oldal (a növényzet vegetációs ciklusainak, természetvédelmi szempontok figyelembe vétele), a Keret-megállapodás 20. pont.
51 Lásd: 1 sz melléklet: Felhívás minta; 2 sz melléklet: Egyéni felszólítás minta (KIF csupasz vezeték); 3 sz melléklet: Egyéni felszólítás minta (KIF szigetelt vezeték); 4 sz melléklet: Egyéni felszólítás minta (KÖF csupasz vezeték); 5 sz melléklet: Egyéni felszólítás minta (NAF szabadvezeték).
52 Lásd például a Keret-megállapodás 26.2. c) pontjának 2. és 4. francia bekezdését.
53 Figyelemmel a Köt. 7. § 8. és 10. pontjára. Ezek szerint „Műemlék: olyan műemléki érték, amelyet e törvény alapján jogszabállyal védetté nyilvánítottak”, míg „Műemléki érték: minden olyan építmény, kert, temető vagy temetkezési hely, terület (illetve ezek maradványa), valamint azok rendeltetésszerűen összetartozó együttese, rendszere, amely hazánk múltja és a közösségi hovatartozás-tudat szempontjából kiemelkedő jelentőségű történeti, művészeti, tudományos és műszaki emlék, alkotórészeivel, tartozékaival és berendezési tárgyaival együtt.”
54 Lásd Köhr. 1. melléklet B.I. pont (A műemléki környezetet, érintő, más hatóságok előtt indult eljárásokban az Iroda, illetve a fővárosi és megyei kormányhivatal szakhatósági feladatkörébe tartozó szakkérdések)
55 Alaptörvény P) cikk szerint: „A (…) kulturális értékek a nemzet közös örökségét képezik, amelynek védelme, fenntartása és a jövő nemzedékek számára való megőrzése az állam és mindenki kötelessége.”
56 Kötv. 4. § (1) bekezdésének első mondata.
57 Kötv. 5. § (1) bekezdés
58 Étv. 6. § (1) bekezdés b) és 7. § (3) bekezdés c) pontjai.
59 HÉSZ. 26. § (1) bekezdés