Az alapvető jogok biztosának
Jelentése
az AJB-5725/2012. számú ügyben

Előadó: dr. Kovács Anikó
Az eljárás megindítása
A panaszos beadványában azt sérelmezte, hogy szomszédja az ingatlanán nem az önkormányzat rendeletében meghatározott számú és fajtájú állatokat nevel, továbbá nem rendelkezik a trágya elhelyezésére szolgáló zárt építményű, vízzáró szigeteléssel ellátott tárolóval, és nem gondoskodik a trágya rendszeres elszállításáról. A panaszos több alkalommal fordult a jegyzőhöz, a polgármester az állattartást korlátozó határozatokat is hozott, de a jogerőssé vált határozatokat egyetlen alkalommal sem hajtották végre.
A beadványban foglaltak alapján felmerült az egészséges környezethez, a tisztességes hatósági eljáráshoz való jog, valamint a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelménye sérelmének gyanúja, ezért az alapvető jogok biztosáról szóló 2011. évi XCI. törvény (Ajbt.) 18. § (1) bekezdése alapján vizsgálatot rendeltem el. Ennek során részletes tájékoztatást és iratokat bocsátott rendelkezésemre Gárdony város jegyzője (jegyző).

A megállapított tényállás
A panaszos 2011 júliusában fordult először beadvánnyal a jegyzőhöz, amelyben hatósági ellenőrzés lefolytatását kérte a szomszédos ingatlanon, tekintettel arra, hogy az ott tartott gazdasági haszonállatok száma meghaladta az önkormányzat állattartási rendeletében engedélyezettet, és az állattartás körülményei nem megfelelőek, így elviselhetetlen a bűz és rengeteg a légy. A panaszban foglaltak kivizsgálására a polgármesteri hivatal ügyintézője 2011. augusztus 9-én helyszíni ellenőrzést tartott az ingatlanon. A jegyzőkönyv tanúsága szerint, az ellenőrzést végző az állatok környezetében nem tapasztalt zavaró bűzt. A tulajdonos elmondta, hogy reggel és este is takarítja az ólakat, a trágyát naponta elszállítja a család külterületen lévő földjére. A trágya elhelyezése a telekhatártól kb. fél méterre, az utcától pedig tizenöt méterre történik, nyitott formában. Ebben a sávban a hátsó határtól kb. nyolc méterre tíz éve létesült egy betonozott tároló, amit jelenleg nem használnak. A tulajdonost az ügyintéző tájékoztatta a helyi állattartásról szóló rendelet szerint tartható állatok darabszámáról, az állattartó épületek tisztaságának és a trágyázásnak a fontosságáról.
Gárdony város polgármestere (polgármester) 2011. augusztus 12-én kelt határozatában kötelezte az állattartót, hogy az ingatlanon tartott sertések darabszámát csökkentse öt darabra, valamint az állattartás során keletkezett trágya és trágyalé zárt építményű, vízzáró szigeteléssel ellátott tárolóban történő elhelyezésére és a rendszeres elszállítására. A határozat végrehajtására a határozat jogerőre emelkedésétől számított 15 nap állt rendelkezésre. A határozat 2011. szeptember elsején vált jogerőssé.
Időközben a panaszos újabb kérelmet nyújtott be a polgármesteri hivatalba, amelyben szakhatóság bevonását kérte. A polgármester a panaszos kérését elutasította. Az elutasító határozat indokolása szerint, az állattartó attól kezdve, hogy értesült az eljárás megindításáról, folyamatos együttműködést mutatott a hatósággal, és arra törekedett, hogy az állattartás során megfeleljen az elvárásoknak. 2011. október 25-én a panaszos végrehajtás iránti kérelemmel fordult a jegyzőhöz, mivel az állattartó a határozatban foglaltakat nem teljesítette, sőt növelte az állatok számát és szarvasmarhával is bővítette állatállományát. A bejelentés nyomán 2011. november 24-én – előzetes értesítés nélkül – az ügyintéző szemlét akart tartani az állattartó ingatlanán. Az ingatlan tulajdonosa azonban nem tartózkodott otthon, csak az édesapja. Az állattartó másnap megjelent a polgármesteri hivatalban és elmondta, hogy megélhetése miatt szüksége van a szarvasmarha tartására, de a polgármesterrel egyeztet, hogy milyen lehetőségei vannak az állattartásra, tekintettel a helyi állattartási rendelet előírásaira.
2011. december 7-én az állattartó és a polgármester megbeszélést tartott, melyen elhangzott, hogy az állattartó az állattartást korlátozó 2011. augusztus 12-én született határozat kézhezvétele óta folyamatosan keresi a megoldást arra, hogy haszonállatait egy erre a célra megfelelő külterületi ingatlanra átköltöztesse. 
Emellett szóban felszólította a polgármester az állattartót, hogy az állattartást szorítsa a helyi állattartási rendelet keretei közé, azaz az ingatlanra újonnan hozott két darab borjút haladéktalanul szállítsa el. A beszélgetésen elhangzottakról levélben tájékoztatták a panaszost és a türelmét kérték.
A polgármesteri hivatal ügyintézője fél év múlva, 2012. május 31-én ment ki ismételten az állattartóhoz előzetes értesítés nélkül szemle tartása céljából. Az ingatlanra nem jutott be, a tartás körülményeiről és az állatok darabszámáról meggyőződni nem tudott, az ingatlan tulajdonosának egyéb programja miatt és időpontot sem tudtak „egyeztetni” a szemle megtartására. Ugyanakkor az állattartó elmondta az ügyintézőnek, hogy két darab szarvasmarhát, egy lovat és öt darab sertést tart az ingatlanán. 
Tekintettel arra, hogy a szarvasmarha és a ló tartása nem megengedett az utcában, 2012. június 5-én született határozatban kötelezték az ingatlan tulajdonosát a ló- és szarvasmarhatartás megszüntetésére. A határozat végrehajtására a határozat jogerőre emelkedésétől számított 15 nap állt rendelkezésre. A határozat 2012. július 2-án jogerőssé vált. 2012. június 28-án a polgármester levélben tájékoztatta a panaszost arról, hogy az állattartó ismét szabályt sértett, mert állatállományát olyan állatokkal bővítette, melyek a helyi állattartási rendelet szerint nem tarthatók az ingatlanán, ezért szóban több alkalommal felszólították azok elszállítására. 2012. július 14-én kelt levélben fordult a panaszos hivatalomhoz, melyről a polgármesteri hivatalt is értesítette.
2012. augusztus 22-én helyszíni szemlét tartott a polgármesteri hivatal ügyintézője és megállapította, hogy a két szarvasmarhát és a lovat az ingatlan tulajdonosa elszállította, de a sertések száma ismételten meghaladja az engedélyezett mértéket. Így 2012. szeptember 12-én határozatban kötelezték a sertések számának csökkentésére.

Érintett alkotmányos jogok
·	A jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelménye: „Magyarország független demokratikus jogállam.” (Alaptörvény B) cikk (1) bekezdés)
·	Az állam alapjogvédelmi kötelezettsége: „Az ember sérthetetlen és elidegeníthetetlen alapvető jogait tiszteletben kell tartani. Védelmük az állam elsőrendű kötelezettsége.” (Alaptörvény I. cikk (1) bekezdés)
·	Tisztességes eljáráshoz való jog: „Mindenkinek joga van ahhoz, hogy ügyeit a hatóságok részrehajlás nélkül, tisztességes módon és ésszerű határidőn belül intézzék. A hatóságok törvényben meghatározottak szerint kötelesek döntéseiket indokolni.” (Alaptörvény XXIV. Cikk)
·	Egészséges környezethez való jog: „Magyarország elismeri és érvényesíti mindenki jogát az egészséges környezethez. Aki a környezetben kárt okoz, köteles azt – törvényben meghatározottak szerint – helyreállítani vagy a helyreállítás költségét viselni.” (Alaptörvény XXI. cikk (1) és (2) bekezdések)

Alkalmazott jogszabályok
-	A közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény (Ket.)
-	Az élelmiszerláncról és hatósági felügyeletéről szóló 2008. évi XLVI. törvény (Éhf.)
-	Gárdony Város Önkormányzata Képviselő-testületének a helyi állattartás szabályairól szóló 22/2004. (V.26.) számú rendelete (Ör.)

A vizsgálat megállapításai
I. A hatáskör tekintetében
Az alapvető jogok biztosának feladat- és hatáskörét, valamint ennek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságokat az Ajbt. határozza meg. Az Ajbt. 18. § (1) bekezdése szerint az alapvető jogok biztosához bárki fordulhat, ha megítélése szerint közigazgatási szerv, helyi önkormányzat, nemzetiségi önkormányzat, kötelező tagság alapján működő köztestület, a Magyar Honvédség, rendvédelmi szerv, közigazgatási jogkörben eljáró egyéb szerv e jogkörében, nyomozó hatóság vagy az ügyészség nyomozást végző szerve, közjegyző törvényszéki végrehajtó, önálló bírósági végrehajtó vagy közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) tevékenysége vagy mulasztása a beadványt tevő személy alapvető jogát sérti vagy annak közvetlen veszélyével jár (a továbbiakban együtt: visszásság), feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, vagy jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva. A fentiek alapján az önkormányzat az alapvető jogok biztosa által vizsgálható szervnek minősül. Az Ajbt. 28. § (1) bekezdése szerint az alapvető jogok biztosa az általa lefolytatott vizsgálatról jelentést készít, amely tartalmazza a feltárt tényeket és az ezeken alapuló megállapításokat és következtetéseket.

II. Az érintett alkotmányos jogok tekintetében
Az ombudsmani intézmény megalakulása óta az ombudsmanok következetesen, zsinórmértékként támaszkodtak az Alkotmánybíróság alapvető jogállami garanciákkal és az alapjogok tartalmával kapcsolatos elvi megállapításaira, valamint – az ombudsmani jogvédelem speciális vonásainak megfelelően – alkalmazták az alapjog-korlátozás alkotmányosságát megítélni hivatott egyes alapjogi teszteket.
Magyarország Alaptörvényének és az Ajbt. hatályba lépését követően is folytatni kívánom e gyakorlatot, így míg az Alkotmánybíróság eltérő álláspontokat nem fogalmaz meg, eljárásom során irányadónak tekintem a testület eddigi megállapításait. Mindezt alátámasztandó, az Alkotmánybíróság a 22/2012. (V. 11.) AB határozatában arra mutatott rá, hogy „az előző Alkotmány és az Alaptörvény egyes rendelkezései tartalmi egyezősége esetén éppen nem a korábbi alkotmánybírósági döntésben megjelenő jogelvek átvételét, hanem azok figyelmen kívül hagyását kell indokolni”.
Az Alaptörvény XXI. cikkében deklarált egészséges környezethez való jog értelmezését az Alkotmánybíróság a jelentősége folytán alaphatározatként értékelhető 28/1994. (V. 20.) AB határozatában, valamint az arra épülő későbbi határozataiban végezte el. A testület e döntésében részletesen elemezve az egészséges környezethez való jogot megállapította, hogy az elsősorban önállósult és önmagában vett intézményvédelem, azaz olyan sajátos alapjog, amelynek az objektív, intézményvédelmi oldala túlnyomó és meghatározó. A környezethez való jog az állam környezetvédelemre vonatkozó kötelességei teljesítésének garanciáit emeli az alapjogok szintjére, beleértve a környezet elért védelme korlátozhatóságának feltételeit is. E jog sajátosságai folytán mindazokat a feladatokat, amelyeket másutt alanyi jogok védelmével teljesít az állam, itt törvényi és szervezeti garanciák nyújtásával kell ellátnia. Az állam kötelességeinek magukban kell foglalniuk az élet természeti alapjainak védelmét és ki kell terjedniük a véges javakkal való gazdálkodás intézményeinek kiépítésére. [996/G/1990. AB határozat] Az Alkotmánybíróság elvi éllel állapította meg, hogy az állam nem élvez szabadságot abban, hogy a környezet állapotát romlani engedje, vagy a romlás kockázatát megengedje. Ez az állami fellépés olyan korlátját jelenti, amely megakadályozza, hogy a már elért objektív védelmi szint, illetve hatékonyság csökkenjen, az addig elért környezetállapot romoljon. Következésképpen nem engedhető meg, hogy a környezetvédelemhez való jog érvényesülése társadalmi, gazdasági folyamatok, körülmények függvényében mennyiségileg vagy minőségileg változzon.
Tekintettel arra, hogy az egészséges környezethez való jog megvalósítását szolgáló hatósági rendszer kialakítása és működtetése állami feladat, a kötelezettségek címzettjei nemcsak a jogalkotó szervek, hanem azokon keresztül maguk a jogalkalmazók is. Amennyiben a hatóságok elmulasztják a környezetvédelmi előírások következetes és megfelelő érvényesítését, azok kiüresedését okozzák és egyidejűleg az egészséges környezethez való jog sérelmét idézik elő.
Az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdése szerint Magyarország független demokratikus jogállam. Az Alkotmánybíróság a 9/1992. (I. 30.) AB határozatában rámutatott, hogy a jogállam nélkülözhetetlen eleme a jogbiztonság. Az Alkotmánybíróság szerint a jogbiztonság az állam kötelességévé teszi annak biztosítását, hogy a jog egésze, egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára. A jogbiztonság nem csupán az egyes normák egyértelműségét követeli meg, de az állami és önkormányzati döntések jogszabályoknak való megfelelőségét is. Az Alkotmánybíróság a jogbiztonság elengedhetetlen követelményének minősítette, hogy a jogalkalmazói magatartás előre kiszámítható legyen. Az ügyfél közigazgatási határozathozatalra vonatkozó joga nem tehető függővé attól, hogy a közigazgatási szerv milyen időpontban hajlandó dönteni a hatáskörébe utalt ügyben. A közigazgatásnak ugyanis alkotmányos kötelessége, hogy hatáskörét gyakorolja, azaz illetékességi területén a hatáskörébe utalt ügyben az erre megszabott idő alatt érdemi döntést hozzon. [2/1995. (XII. 15.) AB határozat]
Az Alkotmánybíróság szerint az alanyi jogok érvényesítésére szolgáló eljárási garanciák a jogbiztonság alkotmányos követelményéből erednek, de szoros kapcsolatban állnak a jogegyenlőséggel, törvény előtti egyenlőséggel is. A megfelelő eljárási garanciák nélkül működő eljárásban ugyanis a jogbiztonság az, ami sérelmet szenved. [75/1995. (XI. 21.) AB határozat, ABH 1995, 376, 383.] Az Alaptörvény hatálybalépését megelőzően az Alkotmány a tisztességes eljáráshoz való jogot explicite nem nevesítette, ugyanakkor az Alkotmánybíróság gyakorlata szerint az a független és pártatlan bírósághoz való jog, illetve a jogbiztonság elvéből levezethető eljárási garanciák egymásra vonatkoztatásával tartalmilag levezetett olyan alkotmányos alapjogot jelent, amely komplex követelményrendszert testesít meg, magában foglalva valamennyi, a jogállamiság értékrendjének megfelelő eljárási alapelvet és normát. A 2012. január 1-jén hatályba lépett Alaptörvény már expressis verbis tartalmazza a tisztességes eljáráshoz való jogot, rögzítve, hogy a közhatalmú szervek, hatóságok az ügyeket részrehajlás nélkül, tisztességes módon, ésszerű határidőn belül intézzék, döntéseiket pedig a törvényben meghatározottak szerint indokolják.
A tisztességes eljárás követelménye olyan minőség, amelyet az eljárás egészének és körülményeinek figyelembevételével lehet megítélni. A közvetlen alkotmányi garanciák gazdaságossági és célszerűségi okokból, az eljárás egyszerűsítése vagy az időszerűség követelményének érvényesülése címén sem mellőzhetők. [11/1992. (III. 5.) AB határozat, ABH 1992, 77, 84-85.; 49/1998. (XI. 27.) AB határozat, ABH 1998, 372, 376-377.; 5/1999. (III. 31.) AB határozat, ABH 1999, 75, 88-89.; 422/B/1999. AB határozat, ABH 2004, 1316, 1320, 1322.] 
Már több jelentésemben is hangsúlyoztam, hogy különösen nagy súlya van ennek a tételnek akkor, amikor az adott eljárás eleve alapjog-korlátozásra, szankció kiszabására vagy jogkorlátozó intézkedés meghozatalára irányul.

III. Az ügy érdemében
1. A tényállásban leírtakból megállapítható, a panaszos 2011 júliusában tett első bejelentésére a helyszíni szemlét követően a polgármester – az Ör. 8. § (2) bekezdésében a képviselő-testülettől kapott felhatalmazás alapján – eljárást indított és az állattartást korlátozta a helyi rendeletben meghatározatott létszámra. Ugyanakkor a 2011. szeptember elsején jogerőssé vált határozat végrehajtását a polgármester nem ellenőrizte, annak ellenére, hogy a panaszos 2011. október 25-én a határozat végrehajtása iránt kérelmet nyújtott be. 
A Ket. – ezen időpontban hatályos – 125. § a) pontja, 127. § a) pontja, a 129. § (2) bekezdés a) pontja, valamint a 140. § (1) bekezdés a) pontja szerint a hatósági eljárásban az e törvényben meghatározott feltételek fennállása esetén állami kényszerrel is el kell érni, hogy a hatóság döntésével pénzfizetésre vagy egyéb magatartásra kötelezett ügyfél e kötelezettségének eleget tegyen. A közigazgatási végrehajtás szabályait kell alkalmazni a hatóság döntésében megállapított kötelezettség érvényesítésére, ha annak önkéntes teljesítése elmaradt. A hatóság döntése végrehajtható, ha pénzfizetésre, valamely tevékenységre vagy attól való tartózkodásra irányuló kötelezettséget állapít meg, jogerőre emelkedett és a teljesítésre megállapított határidő vagy határnap (a továbbiakban együtt: határidő) eredménytelenül telt el. A döntés végrehajtását – ha törvény vagy kormányrendelet másként nem rendelkezik – az első fokon eljáró hatóság végzéssel rendeli el. A Ket. 129. § (3) bekezdése szerint az elsőfokú hatóság (a továbbiakban: végrehajtást elrendelő hatóság) az önkéntes teljesítés elmaradásának megállapításától számított nyolc napon belül dönt a végrehajtás foganatosításáról. Az erről szóló végzést a hatóság közli a jogosulttal, a kötelezettel és a végrehajtást foganatosító szervvel; a végzés a végrehajtást foganatosító szervvel való közlést követő napon végrehajthatóvá válik. Ha a végrehajtást elrendelő hatóság és a végrehajtást foganatosító szerv azonos, a végrehajtás foganatosításáról nem kell külön végzést hozni, hanem a foganatosítást az önkéntes teljesítés elmaradásának megállapításától számított nyolc napon belül meg kell kezdeni.
A 1188/B/1995. AB határozat szerint: „(…) Az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált jogállamiságból értelemszerűen következik, hogy az állam arra hivatott alkotmányos szervei jogszabályokat alkotnak a jogbiztonság fenntartása érdekében, és hogy e jogszabályok végrehajtásának törvényes eszközeit is biztosítják. A jogbiztonság magában foglalja azt a követelményt is, hogy a jogszabályokat, valamint az azok alkalmazása során hozott hatósági határozatokat végre kell hajtani.
A végrehajtási kérelem benyújtását követő fél évben a polgármesteri hivatal ügyintézője kétszer próbált – előzetes értesítés nélkül – helyszíni szemlét tartani az állattartó ingatlanán, de az első alkalommal csak egy családtag tartózkodott otthon, a második alkalommal pedig az állattartó egészségi állapotára hivatkozva nem tette lehetővé, hogy az ügyintéző személyesen győződjék meg arról, hogy milyen állatokat, mennyi darabszámban, és milyen körülmények között tartanak az ingatlanon. A Ket. 56. § (1) bekezdése alapján, ha a tényállás tisztázására ingó, ingatlan, vagy személy megtekintése vagy megfigyelése szükséges, a hatóság szemlét rendelhet el. A Ket. 57. § (1) bekezdése kimondja, hogy a szemletárgy birtokosát a szemléről – a (2) és (3) bekezdésben foglalt kivétellel – előzetesen értesíteni kell. [Ket. 57.§ (2) Ha az előzetes értesítés a szemle eredményességét veszélyeztetné, a szemletárgy birtokosát a szemléről annak megkezdésekor szóban kell tájékoztatni. (3) Ha a szemle megkezdése előtti tájékoztatás veszélyeztetné annak eredményességét, a hatóság a szemle befejezésekor átadja vagy haladéktalanul megküldi a szemletárgy birtokosának a jegyzőkönyv egy példányát. Mellőzhető a tájékoztatás, ha a szemle a szemletárgy birtokosának közreműködése nélkül, külső vizsgálattal elvégezhető.]
Álláspontom szerint, jelen esetben nem volt indokolt az előzetes értesítés nélküli szemle tartása, mert a szemle eredményességét az előzetes értesítés nem veszélyeztette volna, ugyanakkor a Ket. 57. § (4) bekezdése szerint a szemletárgy birtokosának távolléte nem akadálya a szemle megtartásának. Jogszabály meghatározott ügyekben előírhatja, hogy a szemle csak akkor kezdhető meg, ha a szemletárgy birtokosa vagy alkalmazottja, meghatalmazottja, ezek hiányában hatósági tanú jelen van.
A Ket. idézett rendelkezései szerint tehát a szemle megtartható lett volna az állattartó jelenléte nélkül is, ugyanakkor az első szemlét követően, másnap, 2011. november 25-én az állattartó megjelent a polgármesteri hivatalban és elmondta, hogy ingatlanán szarvasmarhát is tart. Ezek után szóban több alkalommal is felszólították, hogy tegyen eleget a helyi állattartási rendelet előírásainak és távolítsa el ingatlanáról a szarvasmarhát, de az ügyben határozat csak fél év múlva, 2012. június 5-én született.
A hatóságot eljárási kötelezettség terheli a Ket. 20. § (1) bekezdése értelmében, eszerint a hatóság a hatáskörébe tartozó ügyben, valamint illetékességi területén köteles eljárni.
A hatóság ezen eljárási kötelezettségéből egyértelműen következik a döntéshozatali kötelezettség is. Az eljárás ugyanis mindaddig nem fejeződik be, amíg a hatóság azt érdemi vagy nem érdemi döntésével, azaz határozattal vagy végzéssel le nem zárja. A kötelezett szóban történő felszólítása, még ha több alkalommal történik, akkor sem tekinthető az eljárási kötelezettség teljesítésének, vagy döntésnek.
A fentiek alapján megállapítottam, hogy Gárdony város polgármestere – tekintettel arra, hogy a Ket. és a helyi állattartási rendelet alapján fennálló hatáskörében a jogszabályokból fakadó eljárási és döntési kötelezettségének nem tett eleget, továbbá fél évig nem intézkedett a jogerős korlátozó állattartási határozat végrehajtása iránt – az egészséges környezethez, a tisztességes eljáráshoz való jogokkal, valamint a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelményével összefüggésben visszásságot okozott. 
2. Fontosnak tartom felhívni a figyelmet arra, hogy 2012. október elsején hatályba lépett az élelmiszerláncról és hatósági felügyeletéről szóló 2008. évi XLVI. törvény (Éhf.) 6. § (6) bekezdése, mely szerint mezőgazdasági haszonállat tartása önkormányzati rendeletben nem korlátozható. Mindez nem jelent korlátok és feltételek nélküli állattartást, tekintettel ugyanezen szakasz (2) bekezdésére, amely kimondja, hogy az állatok tartása nem veszélyeztetheti az emberek és állatok egészségét, jólétét, nem károsíthatja a környezetet. A jövőben ugyanúgy be kell tartani az állategészségügyi, közegészségügyi, állatjóléti, környezetvédelmi és természetvédelmi szabályokat, előírásokat, ahogy eddig, ugyanakkor fokozott szerepet kap az állattartás körülményeinek hatósági ellenőrzése, az állattartás módját meghatározó jogszabályok betartása és betartatása. [Éhf. 6.§ (5) Állat tartását csak állat-egészségügyi, közegészségügyi, állatjóléti, környezetvédelmi, illetve természetvédelmi indokkal lehet korlátozni.]

Intézkedéseim
A jelentésemben feltárt alkotmányos joggal összefüggő visszásság jövőbeni bekövetkezése lehetőségének megelőzése érdekében, az Ajbt. 32. § (1) bekezdése alapján felkérem Gárdony Város polgármesterét, hogy az önkormányzat által folytatott hatósági eljárások során maradéktalanul tartsa be a Ket-ben előírt ügyintézési határidő(ke)t és fordítson kiemelt figyelmet a jogerős és végrehajtható önkormányzati hatósági döntések és határozatok jogszerű és határidőben történő végrehajtására.

Budapest, 2012. október
Prof. Dr. Szabó Máté sk.