Az alapvető jogok biztosának
Jelentése
az AJB-5238/2012 számú ügyben

Előadók: Némedi Erika
dr. Magicz András
Az eljárás megindítása
Az alapvető jogok biztosáról szóló 2011. évi CXI. törvény (Ajbt.) 45. § (1) bekezdése szerint a nemzeti és etnikai kisebbségi jogok országgyűlési biztosának jogutódja az alapvető jogok biztosa, ezért külön is nevesített feladatom a nemzetiségek jogai érvényesülésének segítése, figyelemmel kísérése. 
A 2011-es jogalkotási reform keretében elfogadott, Magyarország helyi önkormányzatairól szóló 2011. évi CLXXXIX. törvény (a továbbiakban: Mötv.), valamint a nemzetiségek jogairól szóló 2011. évi CXXIX. törvény (a továbbiakban: Njtv.) számos olyan változást tartalmaz, amely a nemzetiségek jogainak gyakorlását alapvetően átalakítja. A megváltozott jogi környezet új kihívást jelent a nemzetiségi jogok terén a jogalkalmazók és a helyi szintű jogalkalmazás törvényességéért felelős hatóságok számára egyaránt. 
Hivatalból indított átfogó vizsgálatom során áttekintettem, hogy a nemzetiséghez tartozók hogyan tudják érvényesíteni az őket e minőségben megillető, az Alaptörvényben biztosított jogaikat. Célom, hogy a tárgybani jogalkotás, jogalkalmazás és a nemzetiségi közösségek érdekei összhangba kerüljenek. 2012-ben a nemzetiségi jogok érvényesülését több aspektusból is áttekintettem hivatalból indított vizsgálatok keretében. E jelentésben a helyi és a nemzetiségi önkormányzatok működésére, együttműködésére fókuszálva, a törvényességi felügyelet szemszögéből közelítve igyekeztem feltárni a nemzetiségi önkormányzatok számára biztosított jogok érvényesülésének gyakorlati tapasztalatait. Vizsgálatomat a jogszabályi változásokkal érintett szervezetek, hatóságok széleskörű bevonásával végzem, lehetőséget teremtve a problémák minél szélesebb körben történő feltárására és a már meglevő „jó gyakorlatok” nyilvánosság elé tárására is.

Az érintett alapvető jogok és elvek
–	A nemzetiségek a magyar politikai közösségen belüli, állami védelmet és támogatást élvező kulturális és politikai közösségek. „A velünk élő nemzetiségek a magyar politikai közösség részei és államalkotó tényezők. Vállaljuk, hogy […] a magyarországi nemzetiségek nyelvét és kultúráját […] ápoljuk és megóvjuk.” [Alaptörvény, Nemzeti hitvallás, 7-8. mondat] A Magyarországon élő nemzetiségek államalkotó tényezők. [Alaptörvény, XXIX. cikk (1) bekezdés első mondat]
–	Nemzetiségi identitáshoz való (egyéni nemzetiségi) jog. A nemzetiségi identitás szabad, korlátozásoktól mentes vállalása és megőrzése a nemzetiséghez tartózó magyar állampolgár önrendelkezési jogán alapuló alapjoga. „Minden, valamely nemzetiséghez tartozó magyar állampolgárnak joga van önazonossága szabad vállalásához és megőrzéséhez.” [Alaptörvény, XXIX. cikk (1) bekezdés második mondat]
–	Nemzetiségi önkormányzatok létrehozásának joga.  „A Magyarországon élő nemzetiségek helyi és országos önkormányzatokat hozhatnak létre.” [Alaptörvény, XXIX. cikk (2) bekezdés harmadik mondat]
–	A nemzetiségek jog védelmének garanciális szabályait a nemzetiségek jogairól szóló 2011. évi CLXXIX. törvény tartalmazza „A Magyarországon élő nemzetiségek jogaira vonatkozó részletes szabályokat, valamint a helyi és országos önkormányzataik megválasztásának szabályait sarkalatos törvény határozza meg.” [Alaptörvény, XXIX. cikk (3) bekezdés]

Az alkalmazott jogszabályok
–	a helyi önkormányzatokról szóló 1990. évi LXV. törvény (Ötv.)
–	Magyarország helyi önkormányzatairól szóló 2011. évi CLXXXIX. törvény (Mötv.)
–	a nemzetiségek jogairól szóló 2011. évi CLXXIX. törvény (Njtv.)
–	a nemzeti és etnikai kisebbségek jogairól szóló 1993. évi LXXVII. törvény (Nektv.)
–	az Európa Tanács Nemzeti Kisebbségek Védelméről szóló, Strasbourgban, 1995. február 1-jén kelt Keretegyezményének kihirdetéséről szóló 1999. évi XXXIV. törvény
–	a Polgári Törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény (Ptk.)
–	az információs önrendelkezési jogról és az információszabadságról szóló 2011. évi CXII. törvény (Infotv.)
–	a helyi önkormányzatok törvényességi felügyeletének részletes szabályairól szóló 119/2012. (VI. 26.) Korm. rendelet
–	a nemzetiségi célú előirányzatokból nyújtott támogatások feltételrendszeréről és elszámolásának rendjéről szóló 28/2012. (III. 6.) Korm. rendelet (feladatarányos támogatás szabályairól szóló Korm. rendelet)

A vizsgálat célja és módszere
A nemzetiségek alapvető jogait az Alaptörvény XXIX. cikke határozza meg, amely egyebek mellett deklarálja, hogy a nemzetiségek helyi és országos önkormányzatokat hozhatnak létre. Az Alaptörvény hatálybalépése szükségessé tette, hogy a nemzetiségek jogait egy új sarkalatos törvény szabályozza. A 2012. január 1-jén hatályba lépett Njtv. jelentős változásokat eredményezett a nemzetiségi önkormányzatok működése és feladatellátása terén. Ennek egyik elemeként a nemzetiségi önkormányzatok törvényességi felügyeletével kapcsolatos szabályok is változtak. 
A Njtv. 146. §-a szerint a kormányhivatalok a helyi önkormányzatok törvényességi felügyeletének rendjével egyező tartalommal és módon látják el a nemzetiségi önkormányzatok törvényességi felügyeletét. Vizsgálatom fókuszában ezért a nemzetiségi önkormányzatok törvényességi felügyelete során szerzett tapasztalatok összegzése, a nemzetiségi jogok érvényesülésének nemzetiségi önkormányzatok tevékenységén keresztül történő vizsgálata állt. A vizsgálat célja volt annak feltárása is, hogy a nemzetiségi önkormányzatok miként voltak képesek élni a 2012. január 1. óta számukra rendelkezésre álló jogi eszközökkel, főként a nemzetiségi önkormányzatok megillető kezdeményezési joggal.
A nemzetiségi jogok érvényesülése, és a nemzetiségi önkormányzatok működése sem értelmezhető azonban a helyi önkormányzat nemzetiségi jogok gyakorlásához fűződő tevékenységének figyelembe vétele nélkül. Az Ötv. 8. § (1) bekezdése a települési önkormányzat feladatai között nevezi meg a nemzeti és etnikai kisebbségek jogai érvényesítésének biztosítását. A nemzetiségi jogok érvényesülésének vizsgálata ezért nem lehet teljes a települési önkormányzatok nemzetiségekkel összefüggő eljárásainak áttekintése nélkül. Vizsgálatom ezért kiterjedt a helyi önkormányzatok nemzetiségeket érintő jogalkotási gyakorlatára, valamint a nemzetiségi önkormányzatokkal való együttműködés – szintén a törvényességi felügyelet szemszögén keresztül történő – áttekintésére is.  Eljárásom során azt is vizsgáltam, hogy a 2012. június 1-jén hatályba lépett szabályozás szerint a települési önkormányzatok hogyan biztosították a működéshez szükséges jogi és a technikai feltételeket a nemzetiségi önkormányzatok számára. A vizsgálat gerincét képező törvényességi felügyelet témakörhöz kapcsolódóan, átfogóan áttekintettem a nemzetiségi önkormányzatok finanszírozásának egyes időszerű kérdéseit is.
A kormányhivataloktól kapott válaszok alapján azonban nem csak erről kapunk képet, hanem arról is, hogy maguk a kormányhivatalok hogyan alkalmazkodtak a törvényességi eljárás felügyeleti jellegű feladatellátáshoz.
A vizsgálat eredményessége érdekében megkerestem valamennyi megyei és a budapesti kormánymegbízottat. A nemzetiségi önkormányzatok törvényességi felügyeletének vizsgálatához összeállított, és a kormányhivatalok részére megküldött kérdőív témakörönként tartalmazta azokat a kérdéseket, amelyek alapján a kormánymegbízottak részletesen tájékoztattak a kormányhivatal nemzetiségeket érintő tapasztalatairól. Minden kormányhivataltól megérkezett a válasz, a vizsgálat így az ország teljes területét lefedte, és mind a 13 nemzetiségre kiterjedt.

A megállapított tényállás a megkeresett szervek válaszai alapján
I. A nemzetiségi önkormányzatok törvényességi felügyelete
A nemzetiségi jogokkal kapcsolatos tapasztalatok a törvényességi ellenőrzési, illetve törvényességi felügyeleti jogkörben eljáró kormányhivatalok adatszolgáltatása, a beérkezett húsz válasz alapján a következőképpen összegezhetők:

Névhasználat
A 2012. január 1-je, a törvény hatálybalépése előtt létrejött kisebbségi önkormányzatok elnevezése a Njtv. 159. § (1) bekezdése alapján kisebbségiről nemzetiségi önkormányzatra változott.
A Njt. 159. § (1) bekezdésével összefüggésben a Közigazgatási és Igazságügyi Minisztérium nemzetiségi és civil társadalmi kapcsolatokért felelős helyettes államtitkára 2012. január 24-én kelt levelében a névviseléssel kapcsolatban a következő értelmezést adta: A Njt. 159. § (1) bekezdése és a Ptk. 77. 5 (3) bekezdése értelmében a nemzetiségi önkormányzatok szabad névválasztásának egyetlen korlátja, hogy másik nemzetiségi önkormányzattól és egyéb más szervezettől megkülönböztetőnek kell lennie. A Njt. 159. § (1) bekezdése nem az egyes önkormányzatok névviseléséről rendelkezik, hanem a kisebbségi önkormányzat, mint szervezettípus általános elnevezésének megváltozásáról.
A kormányhivatalok általában a felterjesztett jegyzőkönyvek alapján vizsgálták felül, hogy a kisebbségi önkormányzatok a korábbi kisebbségi elnevezést nemzetiségi önkormányzatra módosították-e. A névváltozás átvezetését az új elnevezés megállapításáról szóló határozat meghozatala, és az ennek megfelelően módosított szervezeti és működési szabályzat jelenti. Nem merült ki azonban a formális döntéshozatalban a nemzetiségi önkormányzatok teendője. Két új változás is szükségessé tette a névhasználattal kapcsolatos teendők határidőben történő elvégzését. Az egyik az önálló számlanyitás kötelezettsége, a másik pedig a törzskönyvi nyilvántartásba való regisztráció. Mindkettő a költségvetési támogatás folyósításának alapfeltétele.
Vas megyében a kormányhivatal már 2012. január 4-én, körlevelében hívta fel az érintettek figyelmét arra, hogy az önálló számla nyitásához a névváltoztatás nélkülözhetetlen.
A kormányhivatalok a törzskönyvi nyilvántartást vezető Magyar Államkincstár területi igazgatóságaival folyamatosan egyeztettek a névváltozás, illetve a jogszabályi előírásoknak való megfelelés ügyében. A kisebbségi önkormányzatoknak ugyanis a Magyar Államkincstár által lefolytatott törzskönyvi eljárásához módosítaniuk kellett az elnevezésüket, mert csak a jogszabályi előírásoknak megfelelő önkormányzat kerülhetett törzskönyvi nyilvántartásba.
A kormányhivatali adatszolgáltatások alapján megállapítható, hogy a nemzetiségi önkormányzatok közül nem mindegyik tünteti fel elnevezésében a nemzetiségi jelzőt. Ezek a nemzetiségi önkormányzatok elnevezésükben a település nevét, az adott nemzetiség megjelölését és az önkormányzat kifejezést szerepeltetik, a nemzetiségi jelzőt nem. A kormányhivatal tájékoztatása szerint e nemzetiségi önkormányzatok egy része már a jogi szabályozás változása előtt is ilyen módon állapította meg elnevezését, így nem kényszerült névmódosításra. Más esetekben pedig az új elnevezés megállapításakor az volt a cél, hogy egy esetleges újabb törvénymódosítás esetén az önkormányzat ne kényszerüljön újabb – költségkihatással járó – kötelező névváltoztatásra. 
Eltérő gyakorlat alakult ki a roma és a cigány nemzetiségi jelző használatát illetően. A Njtv. 1. mellékletében sorolja fel a magyarországi nemzetiségeket, a felsorolásban roma nemzetiség szerepel. A Közigazgatási és Igazságügyi Minisztérium tájékoztató levelében kifejtette, hogy a Njtv. 1. melléklete szerinti felsorolásba beleértendő a roma mellett a cigány kifejezés is.
A cigány önkormányzatok egy része a roma elnevezést választotta, további hányaduk azonban a cigány jelző mellett döntött. E döntések hátterében az is állhatott, hogy a Kincstár kifejezetten a roma jelző használatát javasolta – adta tudtomra az egyik kormányhivatal. A később kiadott, fentebb hivatkozott szakmai vélemény, amely a cigány jelző használatát is jogszerűnek minősítette, ezeken az arányokon már nem változtatott, mert a korábban meghozott döntéseiket a nemzetiségi testületek már nem módosították. 
A nemzetiségi önkormányzatok elnevezésével kapcsolatosan a Baranya Megyei Kormányhivatal informált arról is, hogy Országos Statisztikai Adatgyűjtési Program (OSAP) adatszolgáltatás 2012. első negyedévében bevezetett változása eredményeként a nemzetiségi önkormányzatok az adatszolgáltatásban már nem a helyi önkormányzatokkal közös, hanem önálló munkalapon szerepelnek. Az erre a célra szolgáló OSAP táblázata pedig már tartalmazza a nemzetiségi önkormányzatok hivatalos elnevezését, így az első negyedéves adatszolgáltatás alkalmával (2012. április 15.) véglegesen tisztázódott az is, hogy a nemzetiségi önkormányzatok már a módosított elnevezést alkalmazták. A rendelkezés eredményeként pedig létrejött egy olyan adatbázis, amely a nemzetiségi önkormányzatok adatait nem a helyi önkormányzatéval összevontan, hanem attól elkülönítetten kezeli.
Általánosságban az állapítható meg, hogy a névváltozással összefüggő kötelezettségüknek a nemzetiségi önkormányzatok eleget tettek, a kormányhivatalok a folyamatos kapcsolattartással, tájékoztatással mederben tartották a folyamatot. Kivételt ez alól Pest, Somogy és Tolna megye képezett. 
Pest megyében egyetlen nemzetiségi önkormányzatnál történt jogszabálysértés, itt a kormányhivatali válaszadás idején folyamatban volt a képviselő-testület ülésének összehívása a törvényi kötelezettségek – köztük a névváltozás átvezetésének – elmulasztása miatt. Somogy megyében két nemzetiségi önkormányzat nem tett eleget a névváltoztatással kapcsolatos törvényi kötelezettségének, melynek elsősorban anyagi oka volt. Az egyik nemzetiségi önkormányzat testületi ülésén elhangzott, hogy az összes hivatalos okmány, pecsét, stb. cseréje az önkormányzat szűkös anyagi helyzetét még nehezebbé tenné. A kormányhivatal törvényességi felhívása az adatszolgáltatás idején még folyamatban volt. Tolna megyében három nemzetiségi önkormányzat a jegyzőkönyv-továbbítási kötelezettségének nem tett eleget, így esetükben nem állapítható meg, hogy eleget tettek-e a névváltozással kapcsolatos kötelezettségüknek. A kormányhivatal mindhárom esetben törvényességi felhívással élt.

Törvényességi felügyelet
A fővárosi és megyei kormányhivatal a Mötv. törvényességi felügyeletre vonatkozó, 2012. január 1-jén hatályba lépett rendelkezései alapján – az elmaradt nemzetiségi önkormányzati döntés pótlása (aktuspótlás) kivételével – a helyi önkormányzatok törvényességi felügyeletének rendjével egyező tartalommal és módon látja el a nemzetiségi önkormányzatok törvényességi felügyeletét is. Ettől az évtől kezdve tehát a kormányhivatal a Njtv. 146. §-a alapján a nemzetiségi önkormányzatok felett – a korábbi törvényességi ellenőrzés helyett – törvényességi felügyeletet gyakorol.
A kormányhivatal törvényességi felügyeleti eljárásának célja a nemzetiségi önkormányzat képviselő-testülete, bizottsága, működése jogszerűségének biztosítása.
A kormányhivatal ezért törvényességi felügyeleti eljárás keretében vizsgálja az önkormányzat:
a) szervezetének, működésének, döntéshozatali eljárásának jogszerűségét;
b) döntéseinek (rendelet, határozat) jogszerűségét;
c) törvényen alapuló jogalkotási, továbbá jogszabályon alapuló döntési és feladat-ellátási (közszolgáltatási) kötelezettségének teljesítését.
A törvényességi eljárás tehát a működés, a határozatok jogszerűségének, illetve a külön jogszabályban előírt határozathozatali kötelezettség ellenőrzésének körére terjed ki.

A törvényességi eljárás megindítása
A helyi önkormányzatok törvényességi felügyeletének részletes szabályairól szóló 119/2012. (VI. 26.) Korm. rendelet (Korm. rendelet) alapján a törvényességi felügyeleti eljárás indulhat hivatalból – ekkor a kormányhivatal a hivatali hatáskörében tudomására jutott adatok alapján indítja el a vizsgálati eljárást – vagy bejelentésre. 
A törvényességi felügyeleti eljárás két szakaszban, vizsgálati, illetve intézkedési szakaszban folyik. A vizsgálati szakaszban a hivatalból, vagy bejelentésre megindított eljárás során a kormányhivatal feltárja az adott önkormányzati döntéshozatali eljárást, a döntést, illetve a működés körülményeit, és megállapítja, hogy azok megfelelnek-e a jogszabályoknak. Amennyiben a lefolytatott vizsgálat során a fővárosi vagy a megyei kormányhivatal jogszabálysértést nem észlel, a vizsgálati szakasz külön döntés meghozatala nélkül lezárul.
A Kormányhivatal rendszerint saját hatáskörében, a hozzá beérkező jegyzőkönyvek folyamatos és teljes körű ellenőrzésével tesz eleget a törvényi kötelezettségének. A törvényességi vizsgálat azonban csak akkor kezdhető meg, ha az adott nemzetiségi jegyzőkönyv rendelkezésre áll. Arról azonban a kormányhivatal előzetesen nem rendelkezik információval, hogy mikor tart a nemzetiségi önkormányzati ülést, mikor várható az arról készült jegyzőkönyv érkezése. Az jó esetben a munkatervből derülhet ki, hogy az egyes nemzetiségi önkormányzatok esetében mikor várható testületi ülés tartása. A tervezett testületi ülések időpontjáról értesítést a kormányhivatal nem kap, a meghívóval csak az ülésről készült jegyzőkönyv mellékletében találkozik.
Ezt támasztja alá a Csongrád Megyei Kormányhivatal jelzése is, amely arra figyelmeztet: a kormányhivatal nem rendelkezik információval arra nézve, hogy egyes nemzetiségi önkormányzatok mikor tartanak ülést, vagyis mikor áll elő a jegyzőkönyv felterjesztésére vonatkozó kötelezettség. Az Njtv. évente minimálisan 4 ülés tartását írja elő kötelezettségként, így ha egy nemzetiségi önkormányzattól 2-3 hónapon keresztül nem érkezik jegyzőkönyv, az nem jelent automatikusan mulasztást. Gyakran csak a jegyzőkönyv beérkezésekor észleli a hivatal a késedelmet, ezáltal a jogsértés tényét. 
A Bács-Kiskun Megyei Kormányhivatal – élve a megváltozott jogszabályi környezetet adta lehetőséggel – a fenti akadályt kiküszöbölendő, a jegyzőkönyv felterjesztése miatt nem utólag él írásbeli törvényességi felhívással, hanem proaktív módon gyakori írásbeli információkéréssel előzi meg a törvénysértő helyzet kialakulását.
A helyzet jogszerűen kezelhető, ha a kormányhivatal a meghívóval értesül a nemzetiségi önkormányzat üléséről, így – erőforrás-kímélő módon – az ülés kitűzött napjától számított határidő elteltével tudja az általa megválasztott intézkedést tenni a jegyzőkönyv felterjesztése érdekében. Ezt elérhető például azzal, ha a nemzetiségi önkormányzat ülését összehívó elnök a képviselők meghívójával egyidejűleg kézbesített meghívó megküldésével értesíti a kormányhivatalt a megtartandó ülés időpontjáról. Jelenleg azonban ezt jogszabály nem írja elő.

Törvényességi eljárás döntéshozatal nélkül
Az egyes kormányhivatalok tehát a beérkezett jegyzőkönyvek alapján a Njtv. 95. § (2)-(4) bekezdéseiben foglaltaknak megfelelően a jegyzőkönyv tartalmát, a meghívó, előterjesztések meglétét, majd ezt követően az adott ülésen hozott egyes döntések törvényességét vizsgálják. Amennyiben a döntéshozatal eljárási rendje és az ott hozott döntések jogszerűek, a vizsgálati eljárás minden esetben döntéshozatal nélkül zárul le.
Az esetek túlnyomó többségében erre kerül sor. Azonban itt szükséges kitérni arra, hogy a kormányhivatalok több száz – egyes megyékben több ezer – nemzetiségi önkormányzati testületi jegyzőkönyvet és határozatot vizsgálnak át, mire megállapítják, hogy nem szükséges további törvényességi intézkedést tenni, a nemzetiségi önkormányzat működése, döntései – a jegyzőkönyv alapján – megfelelnek a jogszabályi követelményeknek.
Borsod-Abaúj-Zemplén megyében például azoknak a működési, döntéshozatali jogsértéseknek a feltáráshoz, amelyek ügyében végül 366 törvényességi intézkedés megtételére került sor, 2534 nemzetiségi önkormányzati ülésről készült jegyzőkönyvet, 6229 nemzetiségi önkormányzati határozatot kellett áttanulmányozni a vizsgálat időszakában.

1. ábra A Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei Kormányhivatal törvényességi intézkedéseinek megoszlása a 2011-2012. években

A törvényességi felhívás 
Amennyiben a jegyzőkönyv, maga a nemzetiségi önkormányzati döntés, vagy a döntéshozatal módja, az eljárás rendje fennakad a törvényességi vizsgálat rostáján, a kormányhivatal – törvényességi felügyeleti eljárása keretében törvényességi intézkedéssel, a fokozatosság elvét szem előtt tartva első lépésben törvényességi felhívással szólítja fel az érintett önkormányzatot a jogszabálysértés megszüntetésére.
A vizsgálat alá vont önkormányzati intézkedés ügyében 2011-ben általában a jogsértés súlyától függően többnyire szóbeli, súlyosabb esetekben írásbeli észrevételt tettek a kormányhivatalok. 2012. január 1-jétől a kormányhivatal törvényességi felhívással él az önkormányzat jogsértő döntése ellen.
A jogalkotó – a törvényességi felügyelet eredményességének az alapfeltételeként –jogszabályban biztosította a kormányhivatal információkérési jogát.. Egyúttal azonban részletesen rögzítésre kerültek a kapcsolattartás törvényességi felügyeleti eljárás során követendő eljárás szabályai is. E rendelkezések pontosan meghatározzák az írásbeli kapcsolattartás formáit, illetve azt, hogy ezek jogszabályban meghatározott módjai – tehát az írásbeli és a szóbeli kapcsolattartás is – kizárólag a fővárosi és megyei kormányhivatal információkérési jogával és a szakmai segítségnyújtásával összefüggésben alkalmazhatóak.
A vizsgálat során megkeresésünkben arra kértük a kormányhivatalokat, hogy az OSAP statisztikai adataival alátámasztva számoljanak be a törvényességi eljárás során szerzett tapasztalataikról. A törvényességi felhívások leggyakoribb okait a 20 kormányhivatal válaszai alapján a következőképpen összegeztük.

A jegyzőkönyvek késedelmes megküldése
Kétségtelen, a kormányhivatal nem képes a döntések törvényességét vizsgálni, amíg nincs a kezében jegyzőkönyv. Különösen így van ez a határidőhöz kötött önkormányzati döntések törvényességi vizsgálata esetén.
Az észrevételeknek, felhívásoknak egyértelműen leggyakoribb oka a jegyzőkönyvek késedelmes megküldése.
Az alábbi ábra a Zala Megyei Kormányhivatal törvényességi eljárás okait jeleníti meg, a vizsgált időszakban. A jegyzőkönyvek késedelmes megküldése jelenti az esetek több mint kétharmadát.

2.	ábra A törvényességi felhívás közlésének leggyakoribb esetei Zala megyében

A Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei Kormányhivatal tapasztalata szerint a nemzetiségi önkormányzatok testületi-üléseiről készült jegyzőkönyvek rendszeresen a 15 napos határidőt jóval túllépve érkeznek meg a hivatalhoz, gyakoriak a többhónapos késések is. 
Hajdú megyében egy nemzetiségi önkormányzat mintegy féléves késedelemmel terjesztette fel 2011. évi jegyzőkönyveit.
A Tolna Megyei Kormányhivatal arról is beszámolt, hogy 3 nemzetiségi önkormányzat a 2012. évben tartott üléséről nem küldött jegyzőkönyvet a kormányhivatal részére, így esetükben nem állapítható meg, hogy eleget tettek-e egyes törvényben megszabott kötelezettségüknek. 
A kormányhivatalok általában úgy ítélik meg: a jegyzőkönyv felterjesztési gyakorlatra pozitív hatással van az a körülmény, hogy a feladatalapú támogatás megállapításának egyik feltétele a kellő számú testületi ülésről illetve közmeghallgatásról készült jegyzőkönyv megléte. A 2012. évi feladatalapú támogatás elbírálásához szükséges jegyzőkönyvek Támogatóhoz (EMMI) történő beérkezésének határideje 2012. április 15-e volt. A támogatási időszak végéhez közeledve a jegyzőkönyvek nagyobb számban érkeznek a kormányhivatalokhoz. 
Erről számolt be a Somogy Megyei Kormányhivatal is: a határidőt megelőző 3 hétben észrevehetően megugrott a (késve) beérkezett jegyzőkönyvek száma. A felterjesztési morál javítása érdekében ezért a kormányhivatal a jövőben fokozott figyelmet fordít a határidőben be nem küldött jegyzőkönyvekre. 
2011-ben és 2012-ben Baranya megyében is jellemző volt, hogy a feladatalapú támogatáshoz kötődő, a támogatás megállapítása szempontjából releváns határidő közeledtével nagymértékben megszaporodott a felterjesztett jegyzőkönyvek száma. A felterjesztéssel esetlegesen késedelembe esett önkormányzatok ekkor pótolták a jegyzőkönyveket, illetőleg erre az időszakra időzítették további ülések megtartását, illetve még meg nem tartott közmeghallgatásokat szerveztek a támogatás elnyerése, illetve a támogatási összeg növelése érdekében. A jegyzőkönyveket a törvényi határidőn belül a nemzetiségi önkormányzatok 65-70%-a küldi meg határidőben Veszprém megyében. A határidőt követő 30 napon belül érkezik meg a megyében működő nemzetiségi önkormányzatok üléseiről készült jegyzőkönyvek 20%-a. Jelentős határidő túllépés figyelhető meg a nemzetiségi önkormányzatok 10%-a esetében.
A Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Kormányhivatal részletes kimutatásban tájékoztatott a nemzetiségi önkormányzatok milyen határidőben tettek eleget jegyzőkönyv felterjesztési kötelezettségüknek. 
2011. évben beérkezett jegyzőkönyv: 1298 darab
2012. évben a válaszadás időpontjáig beérkezett jegyzőkönyv: 815 darab 
Ez a következő képet mutatja:

1.	ábra A jegyzőkönyvek felterjesztésének megoszlása a beküldésük ideje alapján
Szabolcs-Szatmár-Bereg megyében

A jegyzőkönyv továbbításának rendje körüli további anomáliák
A Nektv. 30/F. § (2) bekezdése alapján 2011. évben a jegyzőkönyvek elkészítéséről az elnöknek kellett gondoskodnia, aki 15 napon belül azt megküldte a jegyzőnek, a jegyző pedig 5 napon belül továbbította törvényességi ellenőrzést végző szervnek. A jegyzőkönyvek kormányhivatalhoz történő felterjesztése tehát 2011-ben a jegyző feladata volt a Nektv. alapján. 2012. január 1-jétől hatályba lépett új szabályok szerint azonban jegyzőkönyvek felterjesztéséért közvetlenül a nemzetiségi önkormányzati elnökök a felelősek. A jogalkalmazási gyakorlat azonban nem következetes.
A Békés Megyei Kormányhivatal arról számolt be, hogy a jegyzőkönyveket jellemzően az önkormányzatok elnökei továbbítják a kormányhivatalnak.
Csongrád megyében a nemzetiségi önkormányzatok több mint felénél az elnök küldi meg/viszi be személyesen a jegyzőkönyvet a kormányhivatalnak, és folyamatosan csökken azoknak az önkormányzatoknak a száma, ahol a korábbi gyakorlatot folytatva a jegyző, illetőleg a polgármesteri hivatal útján gondoskodnak a továbbításról. A Csongrád megyei tapasztalatok szerint azonban ebben az évben a korábbinál több esetben akadozik a jegyzőkönyvek beérkezése. Ennek jellemző oka az, hogy a nemzetiségi önkormányzat elnöke – a korábbi eljárási rend szerint – eljuttatta ugyan a jegyzőkönyvet a polgármesteri hivatal kijelölt munkatársa részére, ezzel egyidejűleg azonban nem gondoskodott a jegyzőkönyv kormányhivatalhoz történő postázásáról, mivel a korábbi gyakorlat alapján úgy vélte, a helyi önkormányzatnál leadott jegyzőkönyv révén eleget tesz a jogszabályi kötelezettségének. A Csongrád Megyei Kormányhivatal ezért 2012. év elején több esetben körlevél útján hívta fel a nemzetiségi önkormányzatok elnökei és az érintett jegyzők figyelmét a jogszabályi változásokra. Ennek ellenére néhány helyen továbbra is problémát okoz a jegyzőkönyvek közvetlen megküldésére vonatkozó szabályozás megfelelő értelmezése. A jegyzők és a polgármesteri hivatalok munkatársai lehetőségeikhez mérten természetesen továbbra is megadják a szükséges segítséget és tájékoztatást az elnökök részére.
A Bács-Kiskun Megyei Kormányhivatal szintén azt jelezte, hogy a felterjesztés gyakorlatának javítását nem segíti elő a jelenleg hatályos félreérthető szabályozás. A Kormányhivatal arról is tájékoztatott, hogy a beérkező jegyzőkönyvek nagyobb hányadát így is még mindig a jegyző, csak kisebb részét küldte meg a nemzetiségi önkormányzat elnöke a hivatalnak.
A Győr-Moson-Sopron Megyei Kormányhivatal tapasztalatai szerint a legtöbb esetben a jegyzők továbbra is segítik a nemzetiségi önkormányzat működését, közreműködnek a jegyzőkönyvek elkészítésében. Emiatt a jegyzőkönyvek tartalmi és formai minősége és a felterjesztési gyakorlat az elmúlt évekhez képest javult.
A Hajdú-Bihar megyei tapasztalatok szintén azt mutatják, hogy a nemzetiségi önkormányzatok jegyzőkönyveit jellemzően továbbra is a jegyzők továbbítják a kormányhivatal felé, Heves megyében azonban kétharmad részben az elnökök, egyharmad részben a jegyzők küldik meg a nemzetiségi önkormányzat jegyzőkönyveit a hivatalnak, Jász-Nagykun-Szolnok megyében pedig az a gyakorlat alakul ki, hogy a jegyzőkönyvek megküldéséhez az elnökök jellemzően igénybe veszik a polgármesteri hivatalok segítségét.  
„Jellemzően a jegyzők továbbítják a nemzetiségi önkormányzati jegyzőkönyveket hivatalunkhoz, elenyésző azon elnökök száma, akik közvetlenül küldik meg a jegyzőkönyveket” – tájékoztatott a Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei Kormányhivatal.
Jó gyakorlatról számolt be a Zala Megyei Kormányhivatal. A tájékoztatás szerint az egyes szakmai tanácskozásokon elhangzottaknak, valamint a jegyzők közreműködésének köszönhetően sokat javult a nemzetiségi önkormányzatok jegyzőkönyveinek felterjesztési gyakorlata. A határidő (15 nap) pontos betartásához nagymértékben hozzájárult az, hogy a nemzetiségi önkormányzatok jegyzőkönyveit – az együttműködési megállapodásokban foglaltaknak megfelelően – az adott települési önkormányzat hivatalában készítik, s ennek köszönhetően a „TERKA” rendszeren is megküldésre kerülnek a jegyzőkönyvek. A jegyzőkönyvek a törvényi előírásoknak megfelelően készülnek és az önkormányzatok a szükséges mellékleteket csatolják is.
A Komárom-Esztergom Megyei Kormányhivatal – és mellette több másik kormányhivatal is – arra hívta fel a figyelmet, hogy a jegyzőkönyvek többsége kísérőlevél nélkül érkezik, ezért a beküldő személye sem állapítható meg. Ez Somogy megyében nem okoz problémát, ott a jegyzőkönyvek postázását nagyrészt az önkormányzati hivatalok ügyintézői végzik, a kísérőleveleket pedig általában a nemzetiségi elnökök írják alá, bár az is előfordult, hogy a kísérőlevél a jegyzők aláírásával van ellátva.

A törvényességi eljárás akadályozó tényezői
A válaszokból egyértelműen kitűnik, hogy a törvényességi felügyelet hatékonyságát csökkenti a jegyzőkönyvek 15 napos felterjesztési határidőn túli beérkezése.
Míg azonban a jegyzőkönyvek határidőn túli megküldése pusztán késlelteti a törvényességi vizsgálat lefolytatását, a jegyzőkönyv felterjesztésének elmaradása – amellett, hogy önmagában is törvénysértő – gátja a törvényességi vizsgálati eljárás lefolytatásának. 
A törvényességi felügyeleti eljárás legfőbb akadályozó tényezője, ha a nemzetiségi önkormányzat elmulasztja, vagy a Njtv-ben előírt határidőt jelentősen túllépve terjeszti fel a testületi ülésekről készült jegyzőkönyveket. A kormányhivatal törvényességi felügyeleti jogköre gyakorlásának csak akkor tud eleget tenni, ha a testületi jegyzőkönyveket az arra kötelezettek az előírt határidőn belül megküldik. Amennyiben viszont a jegyzőkönyvek jelentős késedelemmel kerülnek felterjesztésre, fennáll annak a lehetősége, hogy már végrehajtott döntés minősül jogszabálysértőnek, amelyet a továbbiakban esetleg orvosolni sem lehet – hozta tudomásomra a Nógrád Megyei Kormányhivatal.
A Komárom-Esztergom Megyei Kormányhivatal válaszlevelében leszögezte: a jegyzőkönyv beküldési fegyelem erősítését tűzte ki célul, mert a törvényességi felügyeleti eljárás lefolytatásának egyetlen akadályozó tényezője az, ha a jegyzőkönyveket nagy késéssel, vagy egyáltalán nem küldik meg a hivatal részére.
A törvényességi intézkedések gyakori tárgyai a jegyzőkönyvek további hiányosságai is. Elsőként kell említeni az alapvető szerkesztési hiányosságokat, amelyek a jegyzőkönyv alaki és tartalmi követelményeire vonatkozó rendelkezések figyelmen kívül hagyásától egészen a jegyzőkönyvek oldalszámozásának hiányáig terjed.
A jegyzőkönyvek sok esetben a Njtv. tartalmi rendelkezéseinek sem felelnek meg. Ezek közül a legnagyobb problémát az jelenti, hogy a jegyzőkönyvek kormányhivatalhoz történő felterjesztésekor az előterjesztéseket a jegyzőkönyvekhez nem csatolják.
A nemzetiségi önkormányzat képviselő-testületi ülésén született határozat meghozatalánál és formába öntésénél szintén számos, törvényességi észrevételre okot adó hibáról számoltak be a kormányhivatalok. Itt a törvénysértések sora a legalapvetőbb hiányosságoktól – a meghozott döntésről nem születik számozott határozat, a jegyzőkönyvben nem rögzítik a szavazás számszerű eredményét, nincs megjelölve a felelős, a határidő, a határozat nem világos, közérthető – egészen speciális esetekig terjed: például a nemzetiségi önkormányzati költségvetést módosító határozatban nem jelenítették meg a pontos összegeket.
A működéshez, döntéshozatali eljáráshoz kapcsolódó mulasztások miatt tett leggyakoribb törvényességi felhívások között kiemelt helyen szerepel, hogy nem hívják meg az ülésre a jegyzőt vagy megbízottját, aki így nem vesz részt a nemzetiségi önkormányzati napirendek tárgyalásában. A kormányhivatali adatszolgáltatás szerint még mindig előfordul, hogy rendeletet alkot a nemzetiségi önkormányzat határozat helyett, de arra is volt példa, hogy a szervezeti és működési szabályzatot – amely nemzetiségi önkormányzat esetében határozati formában kerül elfogadásra – paragrafusokkal tagolták. Az ülések nyilvánosságára vonatkozó szabályokat szintén nem sikerült minden esetben maradéktalanul betartani, ez szintén a kormányhivatal törvényességi intézkedését vonta maga után. Súlyosabb következményekkel jár, hogy egyes nemzetiségi önkormányzatok nem tartották meg a jogszabályban előírt minimális számú képviselő-testületi ülést, illetve a közmeghallgatást. Az együttműködési megállapodások megkötésével kapcsolatos anomáliák tárgyalására a későbbiekben bővebben sor kerül.
A leghosszabb azonban a mulasztásos törvénysértések listája. A kormányhivatalok adatszolgáltatásából az derül ki, hogy az egyes törvényességi felhívásokban nem csupán egy jogsértés került megállapításra, több esetben a feltárt jogszabálysértések száma kettő, vagy annál több. Leggyakoribb jogsértésnek a jegyzőkönyvek késedelmes megküldése minősül. A listát ez, a jegyzőkönyv megküldésének késedelmes teljesítése, vagy elmaradása vezeti. A helyzetet súlyosbítja, ha a jegyzőkönyv felterjesztésének elmulasztása egyben a költségvetés, költségvetési koncepció, féléves, háromnegyedéves beszámoló, zárszámadás, a szervezeti és működési szabályzatot elfogadó határozat, valamint a települési önkormányzattal kötendő együttműködési megállapodás felterjesztésének elmulasztását is jelenti egyben, tekintettel arra, hogy mindezeknek a döntéseknek adott határidőben a jegyzőkönyvben kellene, hogy szerepeljenek.
Az alábbi diagram a mulasztással előidézett törvénysértéseket jeleníti meg Tolna megyében:
2011-ben a törvényességi intézkedések 96%-a – 25 törvényességi észrevételből 24 – jegyzőkönyv-küldési kötelezettség nem vagy késedelmes teljesítése miatt került kibocsátásra. 2012-ben (a válaszadás időszakáig) a mulasztás miatt tett törvénysértések törvényességi felhívások száma 17, ebből 14 jegyzőkönyv-küldési kötelezettség nem vagy késedelmes teljesítése miatt történt (83%).

4. ábra A mulasztásos törvénysértések megoszlása Tolna megyében a vizsgált időszakban

Még differenciáltabb a helyzet, ha azt vizsgáljuk, hogy a jegyzőkönyv késedelmes felterjesztése milyen más mulasztásos jogsértéssel együtt jelentkezett. Tolna megyében a jegyzőkönyv-küldési kötelezettség késedelmes vagy nem teljesítése okán tett törvényességi észrevételek 2011. évben 9 esetben a költségvetést, 5 esetben a zárszámadást, 17 esetben a szervezeti és működési szabályzatot elfogadó határozatot tartalmazó jegyzőkönyv felterjesztésének elmulasztását is jelentette egyben. Ez az arány 2012. évben is csak kis mértékben javult. A jegyzőkönyv-küldési kötelezettség késedelmes vagy nem teljesítése okán tett törvényességi észrevételek 3 esetben a költségvetést, 7 esetben a zárszámadást, 11 esetben a települési önkormányzattal kötendő együttműködési megállapodást tárgyaló jegyzőkönyv felterjesztésének elmulasztását is jelentette egyben:

5. ábra A jegyzőkönyvek késedelmes felterjesztése miatti további törvénysértések

A jegyzőkönyvek nem tartalmazzák az előterjesztést
A nemzetiségi önkormányzat képviselő-testülete, közgyűlése és bizottsága ülésének jegyzőkönyve részét képezi az ülésre szóló meghívó (közmeghallgatásról szóló közlemény) és az előterjesztések. A jegyzőkönyv tehát egy olyan közokirat, melynek kötelező tartalmi kelléke az előterjesztés. Az a korábban követett gyakorlat tehát, mely szerint a jegyzőkönyvekhez az előterjesztést az önkormányzatok nem csatolták, 2012. január 1-jétől már törvénysértésnek minősül. 
Általánosnak mondható az a kormányhivatali tapasztalat, mely szerint a nemzetiségi önkormányzati jegyzőkönyvek jellemzően tartalmazzák a jelenléti ívet, a meghívót, ritkábban írásbeli előterjesztést. Az is általános megállapítás, hogy előterjesztéseket többségében a nagyobb települések (városok) nemzetiségi önkormányzatainál kerülnek a jegyzőkönyvek mellé, amint erről számot adott a Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei és a Heves Megyei Kormányhivatal is.
Gyakori, hogy a jegyzőkönyv mellékleteit, az előterjesztéseket csak felhívásra, pótlólag küldik meg a kormányhivatal részére. 
Tolna megyében a kormányhivatal – a fokozatosság elvét követve – azt a módszert alakította ki, hogy amennyiben a nemzetiségi önkormányzat a jegyzőkönyv részét képező mellékleteket (meghívó, előterjesztések) elmulasztja csatolni, a törvényességi referens telefonos egyeztetése révén kéri pótlólag megküldeni a hiányzó mellékleteket. Amennyiben pedig az a mulasztás gyakorlattá válik az adott nemzetiségi önkormányzatnál, úgy azt törvényességi felhívásban jelzik.
A Somogy Megyei Kormányhivatal tájékoztatása szerint a beküldött jegyzőkönyvek általában megfelelnek a Njtv.-ben meghatározott tartalmi követelményeknek, azonban a jegyzőkönyv részét képező mellékletek (meghívó, előterjesztések) sok esetben nem kerülnek csatolásra. Erre a kormányhivatal azt a módszert alkalmazza, hogy a jegyzőkönyvek hiányosságait telefonon, illetve e-mailben jelzik a jegyzőknek (ritkán az elnököknek), akik rövid időn belül pótolják a hiányzó mellékleteket.
Ezzel a problémával küzdenek a többi megyében, így Csongrádban is, ahol a jegyzőkönyvek színvonalát általánosságban kielégítőnek ítélik, ám a leggyakoribb hiányosság szintén az, hogy az írásbeli előterjesztéseket nem, vagy hiányosan csatolják a jegyzőkönyvekhez. 

Törvényességi felhívások képviselői járandóságok jogsértő megállapítása miatt
Számos törvényességi intézkedést igénylő nemzetiségi önkormányzati határozat született az önkormányzati képviselők számára kifizetett járandóságok körében is, amelynek egyik csoportját képezik a tiszteletdíjak megállapításával összefüggő, még mindig előforduló jogsértő döntések. 
A Njtv. 153. § (2) bekezdése alapján a nemzetiségi önkormányzatok és a nemzetiségi települési önkormányzatok tisztségviselőinek jogállására, tiszteletdíjára, juttatásaira és a költségátalányára a polgármesteri tisztség ellátására vonatkozó törvényi rendelkezések alkalmazandóak. A hatályos rendelkezés azt is rögzíti, hogy a nemzetiségi testület a nemzetiségi önkormányzat költségvetése terhére, a nemzetiségi közfeladat-ellátás veszélyeztetése nélkül – állapíthat meg tagjainak tiszteletdíjat, természetbeni juttatást.
Emellett még mindig gyakorta ad törvényességi felhívásra okot a természetbeni juttatások, költségtérítések jogellenes megállapítása a nemzetiségi önkormányzati képviselők részére. A költségtérítésre szintén a polgármesteri tisztség ellátásának egyes kérdéseiről és az önkormányzati képviselők tiszteletdíjáról szóló törvény rendelkezéseit kell alkalmazni. Ennek alapján a képviselőnek a képviselő-testület képviseletében vagy megbízásából végzett tevékenységével összefüggő, általa előlegezett, számlával igazolt, szükséges költségét meg kell téríteni. A jobbára egyedi jogsértő testületi döntéseket a kormányhivatalok a törvényességi vizsgálatok és intézkedések keretében kezelik.

Szociális támogatást megállapító döntések miatti törvényességi felhívások 
A törvénysértések külön kategóriáját alkotják a – jobbára helyi önkormányzati hatáskörbe tartozó – hatósági ügyekben hozott, jogszabályi rendelkezésbe ütköző nemzetiségi önkormányzati döntések. A Njtv., de korábban a Nektv. sem tette lehetővé, hogy a nemzetiségi önkormányzat hatósági feladatokat lásson el. A Njtv. 116. § (2) bekezdése helyi nemzetiségi önkormányzat önként vállalható feladatainak köréből kiveszi a hatósági feladatok ellátását, tehát kizárt, hogy a nemzetiségi testületi szociális támogatás ügyében hatósági döntést hozzon. Ennek feltételei egyébként nem is adottak nemzetiségi önkormányzati keretek között. Ennek ellenére Győr-Moson-Sopron megyében éppúgy előfordul, hogy a kisebbségi önkormányzat hatósági ügyben dönt, vagy egyéb szociális támogatást nyújt, mint Komárom-Esztergom megyében az, hogy egy magánszemély és családja közüzemi tartozását fizeti ki a nemzetiségi képviselő-testület. 
Több roma nemzetiségi önkormányzatnál gyakorlat, hogy szociális támogatást nyújtanak magánszemélyeknek: halálesetkor, iskolakezdéskor beiskolázási támogatást állapítanak meg, vagy épp füzet, írószer, vagy ajándékcsomagot adnak – törvényi felhatalmazás nélkül. Pest megyében egy nemzetiségi önkormányzat „természetben nyújtott átmeneti segélyként” tüntette fel egy rászoruló család számára tűzifavásárlásra átutalt támogatást. Arra is volt példa, hogy a képviselő-testület saját tagját részesítette szociális segélyben. 

A törvényességi felügyelet további eszközeinek alkalmazása
A jogszabálysértések mielőbbi megszüntetése, valamint a jogszabálysértések megszüntetésének elhúzódása, megakadályozása érdekében a törvényességi felügyeleti eszközök közül a törvényességi felhívást alkalmazzák elsősorban a kormányhivatalok. A Mötv. 2012. január 1-jétől hatályba lépett felügyeleti eszközei bevezetése során a fokozatosság elvét követték, így körlevelekben, szakmai fórumokon tájékoztatták az érintetteket az új jogszabályi rendelkezésekről – számolt be a törvényességi felügyeleti gyakorlatról a Győr-Moson-Sopron Megyei Kormányhivatal. 
A legtöbb kormányhivatal arról számolt be, hogy a törvényességi felügyelet további eszközeire – testületi ülés összehívásának kezdeményezésére, valamint törvényességi felügyeleti bírság kiszabására, határozathozatali kötelezettség elmulasztásának megállapítására, illetve bírósági eljárás kezdeményezésére – a nemzetiségi önkormányzatok működésével kapcsolatosan 2012. évben még nem volt szükség.

A kormányhivatal javaslattételi joga
A Mötv. 133. § (2) bekezdése és a Korm. rendelet 4.§-a szerint a kormányhivatal javaslattal élhet a helyi önkormányzat működésére, szervezetére, döntéshozatali eljárására vonatkozóan. A javaslatot a helyi önkormányzat képviselő-testülete köteles megtárgyalni és arról döntést hozni. A javaslat elutasításának indokát a helyi önkormányzat köteles a kormányhivatallal ismertetni.
A Békés Megyei Kormányhivatal több alkalommal is élt javaslattételi jogával. Ennek keretében egy alkalommal egy nemzetiségi önkormányzatnak jelezték a 2012-ben tartott alakuló ülésén elkövetett kisebb jogsértések kijavításának szükségességét, valamint a szervezeti és működési szabályzat és a települési önkormányzattal kötendő együttműködési megállapodás elfogadásának a fontosságát. A javaslat alapján az önkormányzat a következő ülésén orvosolta a törvénysértéseket, és megtárgyalta a javasolt napirendeket. A kormányhivatal több nemzetiségi önkormányzatnak javasolta a középtávú tervezésről szóló határozat pótlását. A javaslatokat az érintett nemzetiségi önkormányzatok megtárgyalták és a határozataikat meghozták.
Csongrád megyében négy esetben élt a kormányhivatal az Mötv.-ben szabályozott javaslattételi jogával. Két esetben a költségvetési koncepció megtárgyalására vonatkozó jogszabályi előírások jövőbeni betartására hívták fel az érintettek figyelmét, két esetben pedig a képviselő-testületi ülés megtartásával kapcsolatos javaslataikat (jegyző meghívása testületi ülésre, határozatok elfogadásának rendje) jelezték. Két ügyben a kormányhivatal által megszabott határidő még nem járt le, egy esetben pedig a képviselő-testület a javaslattételben foglaltaknak megfelelően döntött. A másik esetben a testület nem tűzte ugyan napirendre a javaslattételben foglaltak megtárgyalását, azonban az azóta megkötött együttműködési megállapodás tartalmazza a jegyző testületi ülésre történő meghívására vonatkozó megfelelő szabályozást, így nem éltek szankcióval. A kormányhivatal javaslatát elutasító döntés nem született.
A Pest Megyei Kormányhivatal is több esetben gyakorolta a javaslattételi jogát. Ezek a javaslatok az ülések előkészítésére, az ülés nyilvánosságára, valamint a jegyzőkönyvek szerkesztésére vonatkoztak. A javaslatokat az egyes nemzetiségi önkormányzatok napirendre tűzték, tárgyalták, egy esetben azonban döntést nem tudtak hozni, tekintettel arra, hogy egyik határozati javaslat sem kapta meg a jelenlévő képviselők több mint felének igen szavazatát, a későbbi ülések pedig sorra határozatképtelenek voltak. Három esetben hozott döntést a javaslattal kapcsolatban a nemzetiségi testület, három további javaslat ügye pedig folyamatban van.
A feladatellátási kötelezettségre vonatkozó mulasztás megállapítása
A Baranya Megyei Kormányhivatal a nemzetiségi önkormányzati feladatellátással összefüggésben arról tájékoztatott, hogy jelenleg egyetlen megyei székhelyű nemzetiségi önkormányzat sem tart fenn intézményt, illetve kulturális, oktatási, vagy egyéb feladat átruházására egyáltalán nem került sor. Arra hívta fel azonban a figyelmet, hogy a Njtv. 115. § d), f) g) pontokban előírt feladatok ellátása, ellátása módjainak meghatározása a nemzetiségi testületek mérlegelésén alapul, e feladatok ellátásába történő beavatkozás a testületek autonómiáját sértené. További hat megye számolt be hasonló tényekről.
A Njtv. 115. § e) pontjával összefüggésben a gyakorlat szerint az együttdöntés a nemzetiséget megillető jogosultság. Amennyiben az önkormányzat nem él azzal, úgy a választói előtt felel a mulasztásért. A döntéshozatal elmulasztását legtöbb esetben az a körülmény indokolja, hogy a testület a jelölt, jelöltek személyével egyetért. 
A Njtv. 115. § h-i) pontjaival kapcsolatos feladatellátásra pedig közvetlen rálátása a kormányhivatalnak nincs, ilyen tartalmú panaszbejelentés a hivatalhoz nem is érkezett – zárul a tájékoztatás.
A Vas Megyei Kormányhivatal is arról számolt be, hogy az Mhötv. 139. § (1) bekezdése alapján a nemzetiségi önkormányzatok feladat-ellátási kötelezettségének elmulasztása miatt intézkedést nem kellett tenni. Tájékoztatott arról is, hogy önként vállalt és közszolgáltatási jellegű feladatai a megyében a települési nemzetiségi önkormányzatoknak a vizsgált időszakban nem voltak. Azonban felhívta a figyelmem ara is, hogy 2010-ben az Országos Szlovén Önkormányzat Felsőszölnök településen egy régi épületet vásárolt meg annak teljes berendezésével, amelyet szlovén tájházként működtet, intézményi keretek között. 2012-ben pedig átvette az apátistvánfalvai és felsőszölnöki szlovén nemzetiségű, többcélú oktatási intézmények fenntartói jogát. Az intézmény átszervezésének szinte minden mozzanatát a kormányhivatallal és az érintett öt településen működő szlovén nemzetiségi önkormányzattal egyeztetve, a javaslatokat, véleményeket figyelembe véve hajtották végre. 

A testületi ülés összehívásának kezdeményezése
A megyék túlnyomó többségében így Nógrád, Somogy, Tolna, Vas megyében sem fordult elő olyan súlyú jogsértés, amely indokolta volna, hogy a kormányhivatal a nemzetiségi testületi ülés összehívását kezdeményezze, így ezen felügyeleti eszköz alkalmazására nem került sor. 
Baranyában egy kistelepülésen működő nemzetiségi önkormányzat esetén volt szükséges az ülés összehívásának kezdeményezése, mivel a tagok – személyes ellentét miatt – nem voltak hajlandóak az üléseken megjelenni, ezért határozatképes képviselő – testületi ülés huzamosabb ideig nem volt. A képviselő – testületi működés ezt követő időszakban helyreállt.
A Pest Megyei Kormányhivatal egyetlen esetben kezdeményezte a testületi ülés összehívását, mert a nemzetiségi önkormányzat 2012-ben még nem tartott ülést, ebből következően törvényi kötelezettségeiknek sem tettek eleget így számla nyitása, névváltozás stb.
A törvényességi felügyeleti bírság kiszabása 
Törvényességi felügyeleti bírság kiszabására általában nem került sor, a kibocsátott törvényességi észrevételek elfogadásra kerültek, így egyéb felügyeleti eszköz alkalmazása nem vált szükségessé. A Somogy Megyei Kormányhivatal azt jelezte, hogy mindeddig ugyan nem került sor törvényességi felügyeleti bírság kiszabására, azonban jelenleg 10 törvényességi felhívást bocsátottak ki, ezek az eljárások folyamatban vannak. Amennyiben a határidő eredménytelenül telik el, a bírság kiszabására sor kerülhet.

Alaptörvény-ellenesen működő nemzetiségi önkormányzat feloszlatása
A nemzetiségi önkormányzat feloszlatásának kezdeményezését célzó javaslattételi jogukkal a Kormányhivatalok jellemzően mindeddig nem éltek. 
A Somogy Megyei Kormányhivatal arról számolt be, hogy mindeddig nem tettek ilyen javaslatot, de a megyében egy nemzetiségi önkormányzat nem működik ténylegesen, az ő esetükben előfordulhat, hogy sor kerül rá. Egyelőre törvényességi felhívásokkal próbálják rábírni őket a törvényes működésre.
A Fejér Megyei Kormányhivatal egy nemzetiségi önkormányzat esetében kezdeményezte az önkormányzat feloszlatását, mivel nem működik, ülést nem tart, kötelező döntéseket nem hozta meg. A hivatal az illetékes minisztérium felhívására korábban kezdeményezte az érintett önkormányzat összehívását, ám ez nem vezetett eredményre.
A Komárom-Esztergom Megyei Kormányhivatal olyan esetről tájékoztatott, amely a törvényességi eljárás intézkedési lehetőségeinek szinte teljes spektrumát felöleli:
A nemzetiségi önkormányzat képviselő-testülete 2010-ben, az alakuló ülésen nem választott elnököt és elnökhelyettest, emiatt a hivatal törvényességi felhívást bocsátott ki, aminek a testület a kitűzött határidőig nem tett eleget. Ezt követően a kormányhivatal a törvénysértés megszüntetésére a nemzetiségi önkormányzat testületének összehívását kezdeményezte. A testületi ülés nem volt határozatképes, így azon a törvénysértés megszüntetésére nem került sor. Ezt újabb törvényességi felhívás követte, amelyben a kormányhivatal kitért arra is, hogy 2011. év első negyedévében nem érkezett a képviselő-testület üléséről készült jegyzőkönyv, így a törvényességi ellenőrzési feladatát nem tudta ellátni.
Mindezen jogsértések alapján a kormányhivatal azt állapította meg, hogy a képviselő-testület szervezete és működése nemcsak súlyosan törvénysértő, hanem alkotmányellenesnek is minősül, ezért indokolt a kisebbségi önkormányzati testület feloszlatására vonatkozó előterjesztés benyújtása.
Az önkormányzat a törvényességi felhívásban foglaltakra, határidőben nem válaszolt, ezért megtörtént a testület feloszlatására vonatkozó előterjesztés előkészítése. A fenti előterjesztés benyújtására ezután mégsem került sor, mert időközben megválasztották az elnököt és az elnökhelyettest, de ugyanezen önkormányzat döntése ellen a következő hónapban újabb törvényességi felhívást kellett kibocsátani, mert a kisebbségi testület szociális hatósági hatáskörben járt el. Határidőben nem történt válaszadás, így 2011 augusztusában keresetet nyújtott be a kormányhivatal a Komárom-Esztergom Megyei Bírósághoz. A bíróság a kisebbségi önkormányzat határozatát hatályon kívül helyezte.

Szakmai segítségnyújtás
A Mötv. fentebb hivatkozott rendelkezése szerint a kormányhivatal szakmai segítséget nyújt a helyi önkormányzatnak a feladat- és hatáskörébe tartozó ügyben. A vizsgálat ezzel kapcsolatos kérdése volt, hogy a kormányhivatal hogyan biztosítja a nemzetiségi önkormányzatok törvényességi felügyelete során szerzett tapasztalatok – jó gyakorlat, kerülendő eljárás – közzétételét, megismerhetőségét, hasznosítását? 
A Baranya Megyei Kormányhivatal részletesen számolt be azokról a kommunikációs csatornákról, amelyeken keresztül eléri a nemzetiségi önkormányzatokat a működésükkel, feladataik ellátásával kapcsolatos tapasztalatok megosztása érdekében. A Baranya Megyei Kormányhivatal Önkormányzati Hírlevélben tette közzé „A települési és területi kisebbségi önkormányzatok működési támogatásáról” szóló módszertani útmutatót. Az elnöki tisztség megszűnésével kapcsolatos módszertani útmutatóban ismertették a munkakör átadás-átvétel részletes szabályait, az ehhez kapcsolódó dokumentum-mintákkal. Az adattovábbító rendszeren keresztül küldték ki az érintettek számára a következő kiadványokat: 
-	az alapvető jogok biztosának jelentését, valamint a helyettes államtitkár állásfoglalását a nemzetiségi elnök testületi ülésen történő részvételéről 
-	a nemzetiségi önkormányzatok jegyzőkönyveinek felterjesztésével összefüggő jogszabályi változásokról szóló tájékoztatót, 
-	az együttműködési megállapodások csatolásának elmulasztásával összefüggő tájékoztatót,
-	a továbbított nemzetiségi jegyzőkönyvekről készített összefoglaló táblázatot,
-	a feladatalapú támogatáshoz szükséges jegyzőkönyvek felterjesztési határidejéről szóló tájékoztatást, valamint 
-	a nemzetiségi jegyzőkönyvek elektronikus felterjesztéséről szóló információs anyagot. 
A hivatal munkatársai – a személyes kapcsolattartás körében – részt vesznek tanácskozásokon, szakmai összejöveteleken, így előadóként részt vettek a Baranya Megyei Cigány Nemzetiségi Önkormányzat által szervezett fórumon. Több alkalommal szerveztek szakmai napot a nemzetiségi elnökök részére, illetve értekezletet a nemzetiségi joganyagról a jegyzők számára. Mindezekről a honlapon is részletes tájékoztatás található.
A nemzetiségi munka adminisztrációs igényére figyelemmel a törvényességi főosztály egy munkatársa külön foglalkozik a nemzetiségi jegyzőkönyvek felterjesztésével kapcsolatos megkeresésekkel, tájékoztatáskérésekkel. Folyamatosan egyeztet az érintettekkel a már felterjesztett és továbbított, illetve még hiányzó jegyzőkönyvekről. A kormányhivatalt nem csupán törvényességi kérdésekkel keresik meg a nemzetiségek, ilyen esetben is segítséget nyújt a főosztály. Jellemző, hogy a személyes megjelenés alkalmával soron kívül foglalkoznak a nemzetiségi képviselőkkel, gyakran a hivatal működik közre a nemzetiségi önkormányzat és a jegyző, polgármester közötti egyeztetésben. A hivatal folyamatos segítséget nyújtott a feladatalapú támogatáshoz szükséges határozatok tartalmi követelményeinek teljesítéséhez, esetenként akár munkaidőn túl is.
A Bács-Kiskun Megyei Kormányhivatal emelte ki azt, hogy a nemzetiségi önkormányzatok a szakmai segítségnyújtásra igényt tartanak. Tapasztalataik szerint a konkrét ügyekhez köthető szakmai segítségnyújtás hatékonyabb. A személyes, szóbeli megbeszélések tárgya jobbára pénzügyi jellegű témakörökre vonatkozik, például: jár-e költségátalány, jogszerűen kéri-e a pénzügyi ügyintéző a rendezvényre szóló meghívó bemutatását, ha a rendezvényre utazáshoz útiköltség elszámolását kéri a képviselő, stb. Egyedi ügyekben több alkalommal sor került írásbeli segítségnyújtásra is (pl.: telefonköltség térítése, tiszteletdíj témakörében).
A szóbeli és írásbeli segítségnyújtás mellett a kormányhivatal részt vett a területi roma önkormányzat által szervezett szakmai napon. E kifejezetten a roma nemzetiségi önkormányzati elnökök részére tartott szakmai napon a törvényességi felügyelet tájékoztatást nyújtott a Njtv., kiemelten az együttműködési megállapodással kapcsolatos rendelkezéseiről, a jegyzőkönyv felterjesztési kötelezettségről és a törvényességi ellenőrzést felváltó törvényességi felügyeletről. 
A Bács-Kiskun Megyei Kormányhivatal Törvényességi Felügyeleti Főosztályának 2012. évi utolsó negyedévi munkatervében szerepel, a nemzetiségi önkormányzatok részére szervezendő szakmai nap, melyen nem csupán az elnökök, hanem a nemzetiségi képviselők részvételét is biztosítják. A szakmai napon a törvényességi ellenőrzésnek a felterjesztett jegyzőkönyvek alapján szerzett tapasztalatait osztják meg a résztvevőkkel, és kitérnek a 2013. évi költségvetés előkészítésére vonatkozó előírásokra is.
A Vas Megyei Kormányhivatal felismerte a jegyzőkönyvek elkészítésével, felterjesztésével kapcsolatos problémák súlyát, és szakmai segítségnyújtás keretében, a törvényességi problémák megelőzése, a nemzetiségi önkormányzatok munkája segítése érdekében írásban hívta fel a nemzetiségi önkormányzatok elnökei és a jegyzők figyelmét a jogszabályváltozásokra. 
A Békés Megyei Kormányhivatal körlevélben tájékoztatta a jegyzőket a változásokról, és a nemzetiségi önkormányzatok működésére vonatkozó információmozgás szabályairól. Felhívták a jegyzők figyelmét a jegyzőkönyvek beküldési határidejének betartására, és a mulasztás miatt esetlegesen alkalmazható szankciókra. A települési nemzetiségi önkormányzatok szervezeti és működési szabályzatának felülvizsgálatához útmutatót készítettek és jogértelmezési segítséget is nyújtottak az egyes nemzetiségi önkormányzatoknak.
Hajdú megyében a kormányhivatal a nemzetiségi önkormányzatok jogszerű működésének elősegítése érdekében több esetben szakmai véleményt fogalmazott meg a jegyzők, egy esetben a polgármester felé. Egy alkalommal pedig törvényességi kérdések megtárgyalása céljából a kormányhivatal képviselője részt vett egy nemzetiségi önkormányzat ülésén is. A törvényességi felügyelet során szerzett tapasztalatokról minden esetben körlevél útján tájékoztatják a nemzetiségi önkormányzatok elnökeit és a jegyzőket.
Borsod Megyei Kormányhivatal módszertani útmutató kiadásával, tanácskozásokon, szakmai összejövetelek alkalmával segíti a nemzetiségi önkormányzatok működésével kapcsolatos kérdések megválaszolását, emellett tájékoztatást nyújt az aktuális kérdésekről a hivatal honlapján is. 
A Csongrád Megyei Kormányhivatal Törvényességi Felügyeleti Főosztálya a nemzetiségi önkormányzatok aktuális feladatairól, a legfrissebb jogszabályváltozásokról, a közérdeklődésre számot tartó ügyekben kialakult joggyakorlatról rendszeresen tájékoztató anyagokat készít, amelyeket közvetlenül, elektronikus körlevél útján küld meg a nemzetiségi önkormányzatok elnökei részére. Az aktuális teendőkről az érintett önkormányzati jegyzőket is tájékoztatják, körlevél, illetőleg a kormányhivatal szerkesztésében megjelenő Hivatali Tájékoztató keretében közreadott szakmai anyagok útján.
Az általánosabb jellegű tájékoztatás mellett egyedi ügyekben, megkeresések alapján is adnak ki állásfoglalásokat a nemzetiségi önkormányzatok részére, emellett számos esetben telefonon vagy személyesen nyújtanak segítséget a képviselő-testületi működés során felmerült kérdések megválaszolása révén.
A Győr-Moson-Sopron Megyei Kormányhivatal is a tanácskozásokat, szakmai összejöveteleket helyezi előnybe a tapasztalatok átadásánál, de folyamatos tájékoztatást adnak a honlapon is a települési és a nemzetiségi önkormányzatokat érintő fontosabb jogszabályváltozásokról. Mindezek mellett a nemzetiségi önkormányzatok elnökeit, jegyzőket, körjegyzőket elektronikus levél formájában tájékoztatták a központi költségvetésből, valamint fejezeti kezelésű előirányzatból nyújtott támogatások feltételrendszerének és elszámolási rendjének változásairól, a jegyzőkönyvek kormányhivatal részére történő megküldési rendjéről, valamint a feladatalapú támogatás igénylésével kapcsolatos határidőkről. 2012. évben a nemzetiségi önkormányzatok elnökeinek figyelmét felhívták a Njtv. fontosabb változásaira, az önálló számlaszám nyitásával kapcsolatos kötelezettségekre, a nemzetiségi célú előirányzatokból nyújtott támogatásokról szóló Korm. rendelet fontosabb rendelkezéseire. A megyében lévő 7 kistérségben 2012. január és február hónapban jegyzőknek, körjegyzőknek és a polgármestereknek fórumot tartottak, ahol más jogszabályok mellett a Njtv. fontosabb változásaira is felhívták a figyelmet.
A Heves Megyei Kormányhivatal módszertani útmutatókban teszi közzé a releváns információkat. 
A Pest Megyei Kormányhivatal megkeresés alapján, tájékoztató levél küldésével, körlevélben, illetve állásfoglalás formájában nyújt szakmai segítséget. 
A Jász-Nagykun-Szolnok Megyei Kormányhivatal a nemzetiségeket érintő jogszabályváltozásokra – kiemelt figyelmet fordítva a finanszírozási kérdésekre – a körlevélben hívta fel a nemzetiségi önkormányzatok elnökeinek, valamint a jegyzőknek a figyelmét.
A Komárom Megyei Kormányhivatal az önkormányzatok törvényességi ellenőrzése/felügyelete során szerzett tapasztalatokat különböző formában osztja meg az önkormányzatok tisztségviselőivel. A gyors és hatékony információ-átadás érdekében leggyakrabban szakmai körlevél kiküldésével tájékoztatják az önkormányzatokat és településeik jegyzőit. 2011 januárjában a kisebbségi önkormányzatok elnökei, képviselői és munkájukat segítő köztisztviselők részére „Kisebbségi Akadémia” címmel előadást szerveztek, melynek témája a kisebbségek jogállására, gazdálkodására, működésére vonatkozó szabályok ismertetése, valamint a feladatalapú támogatással kapcsolatos tájékoztatás volt.
A Veszprém Megyei Kormányhivatal módszertani útmutatók, illetve szakmai körlevelek kibocsátásával, személyes egyeztető megbeszélések, konzultációk keretében gondoskodik a nemzetiségi önkormányzatok tájékoztatásáról. Az idei évben a névváltoztatási feladattal, a folyószámla-nyitási kötelezettséggel, a feladatalapú támogatás szabályainak változásával, illetve a jegyzőkönyv-felterjesztési kötelezettséggel kapcsolatban került kiküldésre szakmai körlevél.
A Nógrád Megyei Kormányhivatal törvényességi ellenőrzés/felügyelet során szerzett tapasztalatait elsősorban a hivatal honlapján teszi közzé. Ezen túlmenően az érintettekhez eljuttatott körlevelekben, továbbá szakmai tanácskozásokon is ismertetik az aktuális problémákat, illetve tapasztalatokat.
A hivatal honlapján rendszeresen közzéteszik a törvényességi ellenőrzés/felügyelet éves általános tapasztalatait a nemzetiségi önkormányzatok vonatkozásában is. Ezen túlmenően a honlapon megtalálható a nemzetiségi önkormányzatok
– alakuló üléseinek ellenőrzéséről készült értékelés,
– szervezeti és működési szabályzatainak felülvizsgálatáról készült összefoglaló,
– a költségvetési, zárszámadási határozatok ellenőrzésének tapasztalatai,
– 2011. évi működésére vonatkozó általános tapasztalatok.
Tájékoztatásuk szerint a vizsgált időszakban az egyik leghatékonyabb szakmai segítségnyújtási módszernek a körlevél formájában történő tájékoztatás, figyelemfelhívás bizonyult. Ennek megfelelően körlevelekben hívták fel a jegyzők és a nemzetiségi önkormányzatok elnökeinek figyelmét a Njtv. 2012. január 1-jétől hatályos leglényegesebb rendelkezéseire, különösen 
–	a névváltozással, 
–	az önálló pénzforgalmi számla vezetésével kapcsolatos döntések meghozatalára, illetve az ezzel összefüggő intézkedések megtételére,  
–	a testületi jegyzőkönyvek felterjesztésének új rendjére, 
–	a szervezeti és működési szabályzatok felülvizsgálatának kötelezettségére, 
–	az Njtv. rendelkezéseinek megfelelő együttműködési megállapodások 2012. június 1-jéig történő megkötésére, 
–	a törvényességi ellenőrzést felváltó törvényességi felügyeletre, 
–	a feladatalapú támogatással összefüggő aktuális kérdésekre, feladatokra, valamint 
–	a nemzetiségi önkormányzatok egyetértési, véleményezési jogának gyakorlására.
A fentieken túlmenően szakmai tanácskozást szerveztek a nemzetiségi önkormányzatok elnökeinek a feladatalapú támogatással összefüggő aktuális feladatok témakörben, amelyen meghívottként részt vett a Wekerle Sándor Alapkezelő Nemzetiségi Támogatások Osztályának vezetője, az Emberi Erőforrások Minisztériuma Nemzetiségi Főosztályának képviselője is. 
Rendszeresen részt vesz a kormányhivatal a megyei önkormányzat szervezésében évente megrendezésre kerülő kisebbségi/nemzetiségi vitanapon is, melyen a nemzetiségi önkormányzatok elnökei, képviselői, illetve a meghívott szakemberek (az érintett minisztériumok képviselői) részvételével megvitatásra kerülnek a nemzetiségi önkormányzatokat érintő aktuális kérdések.
A Njtv.-ből adódó önkormányzati és nemzetiségi önkormányzati feladat és hatásköröket, az alkalmazás gyakorlati kérdéseit, továbbá a nemzetiségi önkormányzatok törvényességi felügyelete során szerzett tapasztalatokat a jegyzők részére kistérségenként megtartott törvényességi-felügyeleti szakmai nap során, külön napirendi pont keretében ismertette a Vas Megyei Kormányhivatal. A szakmai nap interaktív módon folyt, így lehetőség adódott arra, hogy a jegyzők is megismertessék tapasztalataikat, követhető gyakorlatukat. 
A szakmai segítségnyújtás keretében a törvényességi problémák megelőzése, a munkájuk segítése érdekében két alkalommal levélben hívta fel a nemzetiségi önkormányzatok elnökeinek és a jegyzőknek a figyelmét a Njtv.-ből adódó kötelezettségekre, konkrétan a következőkre:
-	jegyzőkönyvek elkészítésével, postázásával kapcsolatosan, illetve az önkormányzati hivatalok közreműködési kötelezettségére, 
-	a jegyzőkönyv tartalmi követelményeire, a meghívók, előterjesztések csatolására, a jegyzőkönyvek kormányhivatalba való beküldésének rendjére,
-	önálló pénzforgalmi számla megnyitására, a költségvetési és zárszámadási beszámoló el nem fogadása esetén a feladatalapú támogatás felfüggesztésének lehetőségérére,
-	a nemzetiségi célú előirányzatokból nyújtott támogatások feltételrendszeréről és elszámolási rendjéről szóló 28/2012. (III.6.) Korm. rendelet határidős feladataival összefüggésben ismertették a támogatás alapjául szolgáló időtartamot, 
-	felhívták figyelmüket a kötelező számú képviselő-testületi ülésről és a közmeghallgatásról szóló jegyzőkönyv jogvesztő határidő előtti beküldésének szükségességére,
-	tájékoztatást adtak arról is, hogy a támogatások elbírálására nem külön kérelem alapján, hanem a jegyzőkönyvek feldolgozása alapján történik.
A Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Kormányhivatal a szakmai segítségnyújtás során előnyben részesíti a gyors, közvetlen kommunikációs eszközöket, így a telefon, e-mail, vagy személyes konzultáció útján történő segítségnyújtást.
A nemzetiségi önkormányzatok szervezeti és működési szabályzatainak, valamint a nemzetiségi és a települési önkormányzatok között megkötött együttműködési megállapodások törvényben előírt kötelező felülvizsgálatához segédleteket szerkesztettek, melyet a hivatal honlapján tettek közre az önkormányzatok, nemzetiségi önkormányzatok részére, ahol emellett az önkormányzati működést, döntéshozatalt érintően információk, jogértelmezési, jogalkalmazási útmutatók, valamint alkotmánybírósági, bírósági gyakorlatot ismertető összeállítás közzétételére is sor került.
A Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Kormányhivatal nézőpontja szerint is a vizsgált időszakban az egyik leghatékonyabb szakmai segítségnyújtási módszer a körlevél formában történő tájékoztatás, melyet az önkormányzat jegyzőinek, valamint a nemzetiségi önkormányzat elnökeinek részére küldenek meg. Körlevélben adtak tájékoztatást a következő esetekben:
-	2011. január 6-án a jegyzőket a kisebbségi önkormányzatoknak a központi költségvetésből, valamint fejezeti kezelésű előirányzatból nyújtott támogatások feltételrendszerének és elszámolási rendjének új szabályait tartalmazza,
-	a 2012. évi állami támogatás szempontjából kiemelt jelentőséggel bíró jogszabályváltozásról, 
-	2012. január 20-án felhívták a jegyzők figyelmét a helyi önkormányzatok határidős feladataival kapcsolatosan a nemzetiségi önkormányzat működési feltételeinek biztosításáról szóló együttműködési megállapodás január 31-ig történő felülvizsgálatára, a nemzetiségi önkormányzat törzskönyvi nyilvántartásba vételének kezdeményezésére, a Njtv. szerinti megállapodás 2012. június 1. napjáig történő megkötésére,
-	2012. március 19-én a nemzetiségi célú előirányzatokból nyújtott támogatások feltételrendszeréről és elszámolásának rendjéről szóló 28/2012. (III. 6.) Korm. rendelet hatályba lépésének fontos és aktuális rendelkezéseire hívta fel a kormányhivatal az érintettek figyelmét, 
-	2012. május 31. napján a települési és területi nemzetiségi önkormányzatok elnökeinek és a helyi önkormányzatok jegyzőinek figyelmét is felhívták a nemzetiségi önkormányzatok működési feltételeinek biztosításáról és a költségvetési tervezéséről szóló megállapodások megkötésére.
Mindezek mellett a kormányhivatal honlapján elérhető többek között a 2010. évi Szabolcs-Szatmár-Bereg megyei települési kisebbségi önkormányzatok alakuló üléseiről, valamint a helyi és a kisebbségi önkormányzatok szervezeti és működési szabályzatainak ellenőrzési tapasztalatairól, továbbá a helyi kisebbségi önkormányzatok határidős feladatairól szóló összefoglaló értékelések.
A Somogy Megyei Kormányhivatal szükség szerint, de a kialakult gyakorlat alapján legalább kéthavonta közzéteszi azokat az információkat, amelyek a nemzetiségi önkormányzatok működése szempontjából releváns lehet: módszertani útmutatókon keresztül, a honlapon megtalálható tájékoztatás, valamint tanácskozások, szakmai összejövetelek alkalmával osztja meg a szükséges információkat az érintettekkel. 2011. június 1-jén szakmai továbbképzést szerveztek a megyében működő kisebbségi önkormányzatok elnökeinek és a települési jegyzőknek, amelyen a kisebbségi ombudsman munkatársa is előadást tartott. 
A Zala Megyei Kormányhivatal módszertani útmutatókon keresztül, a honlapon megtalálható tájékoztatás, valamint tanácskozások, szakmai összejövetelek alkalmával osztja meg a szükséges információkat az érintettekkel, emellett a dokumentumtáras rendszerén keresztül a jegyzők bevonásával tájékoztatja a nemzetiségi önkormányzatok elnökeit a lényeges és fontos kérdésekről. 
A Tolna Megyei Kormányhivatal szintén módszertani útmutatókon keresztül, a honlapon megtalálható tájékoztatás, valamint tanácskozások, szakmai összejövetelek alkalmával osztja meg a szükséges információkat az érintettekkel, emellett a jogszabályi változások esetén körlevél formájában tájékoztatja mind a jegyzőket, mind a nemzetiségi önkormányzat elnökeit. A Kormányhivatal Törvényességi Ellenőrzési és Felügyeleti Főosztálya visszatérően részt vesz a Friedrich Ebert Alapítvány faddi szakmai értekezleten, melyet a roma nemzetiségi önkormányzatok elnökei számára szerveznek.
A Fejér Megyei Kormányhivatal módszertani útmutatókon keresztül, a honlapon megtalálható tájékoztatás, valamint tanácskozások, szakmai összejövetelek és személyes találkozások alkalmával osztja meg a szükséges ismereteket az érintettekkel.
A Békés Megyei Kormányhivatal arról tájékoztatott, hogy rendszeresen biztosítják a nemzetiségi önkormányzatokkal a kapcsolattartást e-mailben és telefonon. A szakmai segítségnyújtást másik típusa, amikor konkrét ügyben kell megoldást találni, illetve az ellenőrzés során tapasztaltak miatt van konzultációra, személyes megbeszélésre szükség. Gyakran előfordul, hogy a jegyző bizonytalan egy-egy ügyben, akkor telefonon segítséget kér és a megbeszéltek alapján végzi el feladatát. A nemzetiségi önkormányzatok számára főként az alakuló ülés megtartásának, a nemzetiségi önkormányzat nevében tett kötelezettségvállalás ellenjegyzésének szabályairól, a nemzetiségi önkormányzati képviselők költségtérítésére vonatkozó szabályokról, nemzetiségi források civil szervezetek részére történő átadásáról, a nemzetiségi önkormányzat segélyezési lehetőségének hiányáról, illetve a megszűnő nemzetiségi önkormányzat vagyonának kezeléséről, illetve átadásáról adtak szakmai segítségnyújtás keretében szóban tájékoztatást.
A kormányhivatal több alkalommal telefonon és egy alkalommal személyesen szakmai segítséget nyújtott 2010. december – 2011. január hónapokban a Magyarországi Románok Országos Önkormányzata alakuló ülésének törvényes lebonyolításához. 
Budapest Főváros Kormányhivatala a kerületi referensekkel, a nemzetiségi önkormányzatok elnökeivel, valamint az országos nemzetiségi önkormányzat esetében a hivatalvezetőkkel való rendszeres kapcsolattartásról számolt be. Az országos nemzetiségi önkormányzatok részére 2012. június 25-én szakmai konferenciát tartottak, egyébként pedig a kapcsolattartás valamennyi formája biztosított: személyesen, telefonon, elektronikus úton is segítik a nemzetiségi önkormányzatok működését.

II. A nemzetiségi önkormányzatok kezdeményezési joga
A Njtv. 79. § (1) bekezdése biztosítja a nemzetiségi önkormányzatok számára, hogy az adott nemzetiségi közügyben hatáskörrel és illetékességgel rendelkező állami és önkormányzati szervek eljárását kezdeményezzék, azoktól tájékoztatást kérjenek, részükre javaslatot tegyenek. 
Az Njtv. hatálybalépése óta viszonylag rövid idő telt el. Ebben az intervallumban a nemzetiségi önkormányzatok átlagosan 3-5 ülést tartottak, azok többségén a kötelező napirendeket (költségvetés, zárszámadás, együttműködési megállapodás, SZMSZ) tárgyalták meg. Az önkormányzati szervek eljárását kezdeményező, azoktól tájékoztatást kérő, javaslatot tevő jogosítványaikkal a nemzetiségi önkormányzatok nem éltek, erre vonatkozó utalást a jegyzőkönyvek nem tartalmaztak, foglalta össze tapasztalatait a Vas Megyei Kormányhivatal, hozzátéve azt is, hogy a kezdeményezési jog gyakorlata még nem alakult ki. A jegyzők és a nemzetiségi önkormányzatok elnökei számára még a szakmai felkészítést követően is nehézséget jelent a Njtv. alkalmazása, hatályos rendelkezéseinek értelmezése. 
A Nógrád Megyei Kormányhivatal arról tájékoztatott, hogy bár azzal nem találkoztak, hogy nemzetiségi közügy intézése érdekében a nemzetiségi önkormányzatok állami, illetve önkormányzati szervhez kezdeményezéssel fordultak volna, az viszont több esetben is előfordult, hogy a nemzetiségi önkormányzatok különböző ügyekben magától a települési önkormányzattól kértek tájékoztatást. 
A helyi önkormányzat döntésének kormányhivatal általi soron kívüli felülvizsgálatát azonban így is több megyében kezdeményezte egy-egy nemzetiségi önkormányzat.
A helyi önkormányzat közoktatási tárgyú, intézményátszervezéssel kapcsolatos döntésének felülvizsgálatát kezdeményezte egy Hajdú-Bihar megyei nemzetiségi önkormányzat. Erre a Njtv. módot ad, mivel kimondja, hogy a kezdeményezés joga magában foglalja az állami, önkormányzati fenntartású (tulajdonban levő) intézmények működésével kapcsolatos, a nemzetiségek jogait sértő gyakorlat megszüntetésének jogszabály vagy egyedi döntés megváltoztatásának, visszavonásának kezdeményezését is.
Fejér megyében egy német nemzetiségi önkormányzat szintén az önkormányzat nemzetiségi közoktatási intézmény működésével kapcsolatos döntéseinek felülvizsgálatát indítványozta. A nemzetiségi önkormányzat 2011 óta több alkalommal kezdeményezte a helyi önkormányzat döntésének megváltoztatását. Több törvényességi észrevétel és egyeztetés után sikerként könyveli el a kormányhivatal, hogy 2012-ben a helyi önkormányzat már nem hozott a nemzetiségi önkormányzat egyetértése nélkül döntést.
Egy települési kisebbségi önkormányzat intézményvezetői kinevezéssel, valamint a helyi szociális tárgyú rendelet elfogadásával kapcsolatos aggályaival kereste meg Csongrád Megyei Kormányhivatalt. Kezdeményezésében a helyi önkormányzat döntésének megváltoztatását indítványozta. Az érintetteknek még az előtt sikerült megállapodniuk a vitás kérdések rendezéséről, hogy a hivatalos eljárás megindult volna. Egyéb önkormányzati, vagy állami szervhez benyújtott kezdeményezésre a megyében a kormányhivatal tudomása szerint nem került sor.
Nógrádban a vizsgált időszakban egy települési roma nemzetiségi önkormányzat kezdeményezte a helyi önkormányzat döntésének soron kívüli vizsgálatát. A települési önkormányzat egy TÁMOP „Komplex telepprogram”-ról döntött, s ezzel összefüggésben a roma nemzetiségi önkormányzat azt sérelmezte, hogy a települési önkormányzat a pályázatba nem vonta be konzorciumi partnerként. Az érintett települési önkormányzat a soron következő ülésén napirendre tűzte és megtárgyalta a roma nemzetiségi önkormányzat javaslatát és a kezdeményezésnek megfelelően módosította döntését. Ezzel a Njtv. 79. § (4) bekezdésében rögzített határidők is érvényesültek. 
Arra is van példa, hogy helyi önkormányzati döntés miatt a nemzetiségi önkormányzat közvetlenül fordult jogorvoslatért bírósághoz.
A nemzetiségi intézmények vezetőinek megbízására (vezetői megbízás visszavonására) – ha nem az adott nemzetiség önkormányzata gyakorolja a megbízási jogot –, valamint a nemzetiséghez tartozók oktatási önigazgatására is kiterjedő fenntartói döntés meghozatalára csak az adott nemzetiség önkormányzata egyetértésével, egyházi fenntartású intézmény esetében az adott nemzetiség önkormányzata véleményének kikérésével kerülhet sor. Érintett települési nemzetiségi önkormányzat hiányában az érintett területi, ennek hiányában az országos önkormányzat, ennek hiányában az adott nemzetiség helyi egyesületeinek véleményét ki kell kérni.
Ha jogszabály együttműködési kötelezettséget ír elő, és a feladatkörében eljáró állami, önkormányzati szerv, egyházi szervezet az előírt egyetértés, vélemény hiányában hoz döntést, határozatot, vagy vélemény hiányában alkot jogszabályt, az érintett nemzetiségi önkormányzat kezdeményezésére a felettes szerv, illetve a fővárosi és megyei kormányhivatal a döntést soron kívül megvizsgálja és megteszi a szükséges intézkedéseket. A nemzetiségi jogok sérelmére hivatkozással a nemzetiségi önkormányzat közvetlenül is bírósághoz fordulhat, kezdeményezése a megtámadott döntés végrehajtására halasztó hatályú.
Egy Baranya megyei kisebbségi önkormányzat az igazgatótanács óvodavezető megbízásával összefüggő döntésével nem értett egyet, azonban az erről szóló önkormányzati határozatát a jogvesztő határidőn túl hozta meg. Az ügyben a kisebbségi önkormányzat 2011-ben az ombudsmanhoz fordult. A válaszlevélben arról kapott tájékoztatást, hogy a kormányhivatal lenne jogosult bírósághoz fordulni, ennek hiányában a nemzetiségi önkormányzat közvetlenül bírósághoz fordulhat. Az önkormányzat a kormányhivatalhoz fordult intézkedés megtétele, illetve bírósági út igénybevétele miatt, mivel azonban az igazgatótanács döntése nem minősül önkormányzati döntésnek, ezért önkormányzati döntés hiányában törvényességi felügyeleti eljárást a hivatal nem tudott lefolytatni, így bírósági keresetre sem volt lehetősége. A nemzetiségi önkormányzat közvetlenül bírósághoz fordult, az ügy elbírálása folyamatban van.
Egy másik Baranya megyei nemzetiségi önkormányzat a nemzetiségi önkormányzat elnevezése miatt az ombudsmani állásfoglalást kért. Veszprém megyében az országos német nemzetiségi önkormányzat fordult a miniszterhez, mert a Njtv. 139. §-a és a 167. §-a egymásnak ellentmondó szabályokat tartalmaz a tekintetben, hogy ki jogosult a megszűnt nemzetiségi önkormányzat vagyonának a kezelésére. A kezdeményezők a jogszabály megváltoztatását, egyértelművé tételét kérték.
Szintén a minisztériumhoz, pontosabban KIM helyettes államtitkárához fordult – egyedi ügyben – egy Pest megyei kisebbségi önkormányzat, mert állami támogatását a Pest Megye Önkormányzata visszatartotta.

III. A helyi önkormányzatok nemzetiségeket érintő jogalkotási gyakorlata
Mivel a Njtv. kimondja, hogy a helyi önkormányzat a nemzetiségi ügyek ellátása körében biztosítja a nemzetiségi jogok érvényesülését, e körben ellátja különösen a nemzetiség szellemi, épített és tárgyi örökségével kapcsolatos helyi önkormányzati feladatokat, megkülönböztetett figyelmet szenteltem annak feltárására, hogy a helyi önkormányzati döntéshozatali eljárásban a nemzetiség történelmi hagyományokkal rendelkező településeinek és építészeti emlékeinek megőrzésével, ápolásával kapcsolatos helyi önkormányzati rendeletek megalkotásába bevonják-e a nemzetiségi önkormányzatot.
A feltett kérdésre a kormányhivatalok megközelítőleg azonos arányban válaszolták azt, hogy nem alkottak e tárgykörben rendeletet a helyi önkormányzatok, illetve azt, hogy a helyi önkormányzati döntéshozatali eljárásba – a megvizsgált jegyzőkönyvek tapasztalatai alapján – a nemzetiség történelmi hagyományokkal rendelkező településeinek és építészeti emlékeinek megőrzésével, ápolásával kapcsolatos helyi önkormányzati rendeletek megalkotásába bevonják a nemzetiségi önkormányzatot. Ennek hátterét csak néhány kormányhivatal taglalta részletesebben. 
A Heves Megyei Kormányhivatal egy mondatban sommázta az ezzel kapcsolatos tapasztalatait: a nemzetiségek részéről nem merült fel a fenti igény egyetlen település esetében sem. 
A Pest megyei válasz sem terjengős, szintén egy mondatot szentel a kérdésnek: néhány esetben előfordul, hogy bevonják a nemzetiségi önkormányzatot a rendeletalkotásba.
A Tolna Megyei Kormányhivatal a vizsgálat ezzel kapcsolatos kérdésére egyszavas mondattal felelt: Bevonják.
A Csongrád Megyei Kormányhivatal árnyaltabban fejtette ki a nemzetiségi önkormányzat rendeletalkotással kapcsolatos joggyakorlásáról származó benyomásait. Eszerint a jogszabály által kötelezően előírt egyeztetési, véleményeztetési eljárások lefolytatására valamennyi településen figyelmet fordítanak, ezen felül azonban — néhány kivételtől eltekintve — nem jellemző a nemzetiségi önkormányzat bevonása a helyi önkormányzati rendeletek megalkotásába. Ennek oka legtöbb esetben az érintett nemzetiségi önkormányzatok „passzivitása”, vagyis nem mutatkozik részükről igény arra, hogy a helyi önkormányzat fokozottabban bevonja őket a döntés-előkészítésbe. Vannak azonban pozitív példák azokban a községekben ahol a nemzetiségi hagyományok kifejezetten erősek, és a nemzetiségi önkormányzatok aktívan részt vesznek a közéletben. A képviselő-testületi ülések rendszeresen a nemzetiségi önkormányzatok elnökeinek részvételével zajlanak, akik véleményükkel, javaslataikkal segítik a helyi önkormányzatok munkáját.
Baranya megyében a vizsgált időszakon kívül, 2008-ban hozott határozatot egy német nemzetiségi önkormányzat az építészeti emlékek védelmével kapcsolatban. A vizsgált időszakban a megyében e tárgyban új önkormányzati rendelet megalkotására, illetve meglévő rendelet módosítására nem került sor. 
6. ábra A nemzetiségi önkormányzatok bevonása az önkormányzati rendeletalkotásba

Az önkormányzatok ez évben vizsgált jegyzőkönyveiben nem találkoztunk olyan rendelettel, amelynek tárgyköre indokolta volna a nemzetiségi önkormányzat bevonását a döntéshozatalba – állapította meg a Vas Megyei Kormányhivatal, hozzátéve azt is, hogy a Njtv. 41. § (3)-(4) bekezdésében meghatározott tárgykörben egy nemzetiségi önkormányzat sem kérte a hivataltól egyetértés hiányára való hivatkozással önkormányzati határozat, illetve rendelet felülvizsgálatát, így ezzel kapcsolatos eljárásra nem is került sor.
A Veszprém Megyei Kormányhivatal konkrétumokkal is szolgált: az elmúlt években egy-két esetben döntöttek a helyi önkormányzatok a nemzetiségeket is érintő építészeti emlékek hasznosításáról, illetve védetté nyilvánításáról. Ezekben az esetekben pedig kikérték az érintett nemzetiségi önkormányzatok véleményét.
Az egyetértési, véleményezési jog gyakorlása
Még kevesebb konkrét válasz érkezett a közművelődési intézmény létesítésével, megszüntetésével, átszervezésével kapcsolatos nemzetiségi jog gyakorlásával összefüggésben, azaz, hogy e tárgykörökben kérte-e a nemzetiségi önkormányzat egyetértése hiányára való hivatkozással a meghozott települési önkormányzati határozatok, illetve rendeletek felülvizsgálatát.
13 megyében nem érkezett nemzetiségi önkormányzattól kérelem a kormányhivatalhoz az e tárgykörben meghozott települési önkormányzati határozatok, illetve rendeletek felülvizsgálata tárgyában.
2011-2012-ben Bács-Kiskun megyében sem fordult nemzetiségi önkormányzat a kormányhivatalhoz, mert egyetértési vagy véleményezési jogát nem gyakorolhatta, ill. egyetértése, véleménye nélkül döntött a települési önkormányzat, azonban a megye több településének jegyzője kérte a kormányhivatal segítségét a döntést megelőzően amiatt, hogy a működő helyi kisebbségi/nemzetiségi önkormányzatot véleményezési vagy egyetértési jog illeti meg az adott tárgykörben: jellemezően költségvetési szerv, intézmény vezetőjének kiválasztásával összefüggésben.
A Csongrád Megyei Kormányhivatalhoz egy beadvány érkezett helyi önkormányzat döntésének megváltoztatására irányulóan, amelyben a település nemzetiségi önkormányzata intézményvezetőjének kinevezésével, egy másikban pedig a helyi szociális tárgyú rendelet elfogadásával kapcsolatban fogalmazott meg aggályokat. Az ügyben az érdekelt felek között végül megegyezés született, így a kormányhivatal intézkedésére nem volt szükség.
Arra a kérdésre, hogy sor került-e eljárásra amiatt, hogy a települési önkormányzat a Njtv. 165. § (6) bekezdésében előírt egyetértés vagy vélemény hiányában döntött, a válasz általában az volt: az egyetértés hiányára való hivatkozással nem került sor a nemzetiségek részéről a felülvizsgálat kezdeményezésére.
Pest megyében azért nem került kormányhivatali intézkedésre sor, mert például a közoktatási intézmény átszervezésével összefüggő fenntartói döntés esetében a helyi nemzetiségi önkormányzat véleményét beszerezte a fenntartó önkormányzat, a várossá nyilvánítás kezdeményezéséhez pedig a települési önkormányzat szintén beszerezte a településen működő nemzetiségi önkormányzatok véleményét.
Veszprém megyében sem került sor eljárásra amiatt, hogy a települési önkormányzat a Njtv. 165. § (6) bekezdésében előírt egyetértés vagy vélemény hiányában döntött volna. A közoktatás rendszerének átalakításához kapcsolódó intézmény-átszervezések során minden esetben csatolták a döntésekhez az érintett nemzetiségi önkormányzatok egyetértését, illetve véleményét rögzítő határozatokat.
Komárom-Esztergom megyében egyetlen esetben jelezte egy nemzetiségi önkormányzat, hogy a helyi önkormányzat döntésének meghozatalához szükséges egyetértését nem adta meg. A helyi önkormányzat intézményhálózat átszervezéséről döntött. A nemzetiségi önkormányzat nem adta előzetes egyetértését a tervezett intézkedéshez, ám a helyi önkormányzat mégis meghozta ezzel kapcsolatos határozatát. Az ügy kivizsgálásának végére azonban a nemzetiségi önkormányzat utólagosan egyetértését adta a döntéshez, így törvényességi felügyeleti eszköz alkalmazására nem került sor.
Több megyei kormányhivatal részletesen beszámolt az intézményvezetői kinevezésekkel összefüggő egyetértési jog gyakorlásáról.
A Tolna Megyei Kormányhivatal 2011-ben vizsgálta felül a közoktatási intézmények átszervezéséhez kapcsolódó települési önkormányzati döntéseket. Hat városi és egy nagyközségi önkormányzat képviselő-testülete hozott átszervezési döntést kisebbségi önkormányzati vélemény előzetes megkérése nélkül. A Kormányhivatal felhívásaiban 9 mulasztásos törvénysértést állapított meg, ebből 2 esetben települési kisebbségi önkormányzat véleményének, 7 esetben pedig az országos kisebbségi önkormányzat véleményének előzetes beszerzése maradt el.
Vas megyében a települési önkormányzatok a vizsgált időszakban minden esetben megkérték a nemzetiségi önkormányzatok egyetértését, véleményét a nemzetiségi intézmények átszervezéshez, vezetőjének kinevezéséhez. Az Országos Szlovén Önkormányzat által átvett önkormányzati oktatási intézmények átszervezése során az érintett öt szlovén nemzetiségi önkormányzat az átszervezéshez egyetértését adta, az átszervezést kezdettől fogva támogatta.
A Fejér Megyei Kormányhivatal három olyan, ugyanazon önkormányzatnál előfordult esetről számolt be, ahol nem kérték ki a települési nemzetiségi önkormányzat egyetértését a közoktatási intézmény vezetőjének kiválasztásakor. Sok vizsgálatot, felhívást, egyeztetést követően a felek között az ellentétek rendeződtek.
Békés megyében két esetben került sor eljárásra amiatt, hogy a települési önkormányzat a Njtv. 165. § (6) bekezdésben előírt egyetértés vagy vélemény hiányában döntött:
Egy Békés megyei községi önkormányzati oktatási intézmény fenntartói jogának átadására irányuló döntéséhez nem kérte ki jogszerűen a települési szlovák nemzetiségi önkormányzat és az Országos Szlovák Önkormányzat közoktatásról szóló 1993. évi LXXIX. törvény (a továbbiakban: Közokt.tv) 88. § (12) bekezdésében meghatározott egyetértését és véleményét. A döntés érvényességének kötelező feltétele a települési nemzetiségi önkormányzat egyetértésének és az országos nemzetiségi önkormányzat véleményének a közoktatási intézmény fenntartói jogának átadásáról szóló döntést megelőző beszerzése (Közokt.tv. 88. § (7), (12) bekezdés). A vizsgálat alatt bebizonyosodott, hogy a helyi önkormányzat képviselő-testületének a döntéshozatalkor nem állt rendelkezésére a települési szlovák nemzetiségi önkormányzat jogszabálynak megfelelő, hiteles egyetértését alátámasztó, továbbá az Országos Szlovák Önkormányzat véleményét tartalmazó dokumentum. Így a képviselő-testület a Közokt.tv. 88. § (7) bekezdésének megsértésével járt el, amikor a fenntartói jog átadásáról döntött. A Békés Megyei Kormányhivatal a fentiek alapján törvényességi felhívást bocsátott ki.
A másik eset egy községi önkormányzat oktatási intézményt megszüntető döntésével kapcsolatos. Ez ügyben – többek között a nemzetiségi önkormányzat véleményének döntést megelőző kikérésének elmulasztása miatt – törvényességi észrevétel került kiküldésre. A képviselő-testület a törvényességi észrevételt nem tárgyalta meg, ezért a kormányhivatal az illetékes törvényszéken keresetet indított az önkormányzat ellen. A törvényszék megállapította, hogy az önkormányzat eljárása törvénysértő volt és ítéletével az intézmény megszüntetéséről szóló képviselő-testületi határozatokat hatályon kívül helyezte. Az önkormányzat képviselő-testülete a törvényszék ítéletével szemben felülvizsgálati kérelmet nyújtott be a Kúriához. A Kúria az ítélet végrehajtását a felülvizsgálat időtartamára felfüggesztette. A felülvizsgálat folyamatban van.
A Békés Megyei Kormányhivatal vizsgálatai alapján a fenti esetektől eltekintve a helyi önkormányzatok jogalkotási gyakorlata megfelel a Njtv. 165. (11) bekezdésében foglaltaknak.
A Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei Kormányhivatal arról tájékoztatott, hogy a megyében nem működik nemzetiségi intézmény, így ebben a körben nem került sor eljárás lefolytatására. A nemzetiséghez tartozók képzésére is kiterjedő helyi önkormányzati döntés meghozatala során azonban 2011. évben 8 esetben nem került sor a nemzetiségi önkormányzat véleményének, egyetértésének kikérésére, ezért a hivatal törvényességi észrevétellel élt a mulasztások pótlása és a törvényes állapot helyreállítása érdekében. Az észrevétel hatására minden esetben sor került a törvényes állapot helyreállítására.
Egy Baranya megyei településen a nemzetiségi önkormányzat óvodavezetői megbízás ügyében nem értett egyet az igazgatótanács döntésével. Az óvoda tagintézmény-vezetőjének kinevezési eljárása mellett jelenleg egyeztetés folyik ugyanebben az intézményben az intézményvezető-helyettes vonatkozásában is. A kormányhivatali álláspont szerint e vezető megbízására az egyetértési jog nem terjed ki, mivel a helyettes sem intézményegységet, sem tagintézményt önállóan nem vezet. 
A Baranya Megyei Kormányhivatal aggodalmának is hangot adott a Njtv. 2012. szeptember 1. napján hatályba lépő rendelkezései miatt. Álláspontja szerint ugyanis nem állapítható meg, hogy a jövőben a tagintézmény-vezetőre kiterjed-e az egyetértési jog.
A Njtv. 81. § (1) bekezdése kimondja, hogy a törvény által meghatározott nemzetiségi jogok, különösen a kollektív nyelvhasználat, oktatás, nevelés, hagyományápolás és kultúra, a helyi sajtó, az esélyegyenlőség, társadalmi felzárkózás és a szociális ellátás kérdéskörében a nemzetiségi lakosságot e minőségében érintő helyi önkormányzati határozatot a képviselő-testület csak az e lakosságot képviselő települési nemzetiségi önkormányzat, ennek hiányában a területi nemzetiségi önkormányzat egyetértésével alkothatja meg. A helyi önkormányzat testületi ülésének jegyzőkönyveiből és előterjesztéseiből deríthető ki, hogy a nemzetiségi vonatkozású döntések előtt volt-e egyeztetés a nemzetiségi önkormányzattal.
Baranyában a városok esetében az érintett döntésekhez kapcsolódó előterjesztések kitérnek az egyetértési és véleményezési jogkörrel rendelkezők döntéseire. Ez tapasztalható a többcélú kistérségi társulási tanács üléseihez kapcsolódó iratok esetében is. A kisebb települések esetében a képviselő-testületi ülések jegyzőkönyveiben nem minden esetben található utalás arra, hogy a nemzetiségi önkormányzatokkal sor került-e az egyeztetésre. Ilyen esetben a nemzetiségi önkormányzat jegyzőkönyvének vizsgálata útján egyértelműen tisztázódhat a helyzet.
A válaszadó kormányhivatalok többségének tapasztalata az, hogy helyi önkormányzat testületi üléseinek jegyzőkönyveiből vagy előterjesztéseiből kiderül, hogy a nemzetiségi vonatkozású döntések előtt volt-e egyeztetés az érintettekkel. Ha ez mégsem állapítható meg, a kormányhivatal információt kér. Írásbeli illetve szóbeli előterjesztés esetén is történik utalás az egyeztetés szükségességére, illetve megtörténtére, amint ezt a Tolna Megyei Kormányhivatal jelezte.
A jogszabály által kötelezően előírt egyeztetési, véleményeztetési eljárások lefolytatására valamennyi Csongrád megyei településen is figyelmet fordítanak, ami a jegyzőkönyvekben is dokumentálásra kerül. Ezen felül azonban – néhány kivételtől eltekintve – nem jellemző a nemzetiségi önkormányzat bevonása a helyi önkormányzati döntések meghozatalába. Az aktívabb nemzetiségi önkormányzatoknál megfigyelhető, hogy a Njtv.-ben és az egyéb jogszabályokban biztosított nemzetiségi jogaikkal igyekeznek élni. A helyi önkormányzatok is figyelemmel vannak a nemzetiségi önkormányzatokra, „számon tartják” őket – összegezte tapasztalatait a Csongrád Megyei Kormányhivatal.
A helyi önkormányzat testületi ülésének jegyzőkönyveiből általában kiderül, hogy volt a nemzetiségi vonatkozású döntés előtt egyeztetés az érintettekkel. Legutóbb egy települési képviselő fordult ez ügyben a Bács-Kiskun Megyei Kormányhivatalhoz, mert a német nemzetiségi önkormányzat egyetértése hiányában nem tudott a pályázók közül a települési önkormányzat képviselő-testülete tanévkezdésre közoktatási intézményvezetőt kinevezni. A képviselőt tájékoztatták, hogy ebben az esetben az SZMSZ szerinti helyettesítéssel kell biztosítani a közoktatási intézmény vezetését. Az SZMSZ-ben meghatározott helyettesítési előírások végrehajtása ugyan nem tartozik a nemzetiségi önkormányzat egyetértési jogkörébe (hiszen egy korábban véleményezett dokumentum végrehajtásáról van szó), azonban a nemzetiségi önkormányzattal való kapcsolatfelvétel a kompromisszum érdekében ebben az esetben is célszerű. 
Fejér megyében a jegyzőkönyv beérkezését követően minden esetben a törvényességi vizsgálat része, hogy az érintett nemzetiségi önkormányzat véleménye/egyetértése a döntéshozatal előtt megkérésre került-e, azt figyelembe vették-e. Amennyiben nem, úgy a kormányhivatal felhívja az érintett önkormányzatot, hogy a vélemény/egyetértés nélkül jogszerű döntés nem hozható.
A Pest Megyei Kormányhivatal a fentiektől eltérő álláspontra helyezkedett. Tapasztalatai szerint a jegyzőkönyvek, valamint az előterjesztések nem minden esetben tartalmaznak információt az a nemzetiségi önkormányzatok egyetértési/véleményezési jogával kapcsolatban. 
A vizsgálat arra a kérdésre is kereste a választ, hogy hány alkalommal pótolta a települési nemzetiségi önkormányzatok hiányzó egyetértési jogát a területi nemzetiségi önkormányzat?
A települési nemzetiségi önkormányzat hiányzó egyetértési jogának területi nemzetiségi önkormányzat általi pótlásának szüksége egyetlen megyében, az ország egyetlen településén sem merült fel. 
Az egyetértési jog gyakorlásával kapcsolatos további kérdés volt, hogy kik kezdeményezték panasszal a kormányhivatalok eljárását? Érkezett-e olyan törvényességi vizsgálatot indukáló beadvány, amely valamely kisebbségi civil szervezettől, egyesülettől stb., amely a nemzetiségi önkormányzat eljárását sérelmezte?
Ez utóbbi kérdésre minden kormányhivatal minden megyét érintően egyöntetű nemleges választ adott. Jóval árnyaltabb a kép a nemzetiségi önkormányzatok oldaláról vizsgálva a kérdést.
A Pest Megyei Kormányhivatalhoz panasszal nem fordultak, csupán szakmai segítségnyújtás körébe tartozó állásfoglalás kérésére került sor nemzetiségi önkormányzat részéről. Hasonló gyakorlatról számolt be a Tolna Megyei Kormányhivatal is, mert panaszbeadvány ugyan hozzájuk sem érkezett, a vizsgált időszakban azonban egy esetben a kisebbségi elnök részéről érkezett állásfoglalás kérés. A beadvány szerint a nemzeti etnikai nevelés-oktatást végző intézményt fenntartó önkormányzat átszervezést tervezett, és állásfoglalást a tekintetben kért, hogy a kisebbségi önkormányzatnak egyetértési vagy véleményezési joga van a tárgykörben. A kormányhivatal szakmai álláspontját kialakította, melyről az elnököt írásban értesítette.
Egy névtelen és egy állampolgári beadvány is érkezett a Bács-Kiskun Megyei Kormányhivatalhoz, még 2011. évben. A névtelen beadvány egy horvát nemzetiségi önkormányzat elnökének viselkedését, intézkedését (testületi határozat végrehajtása során) sérelmezte, a másik beadvány azt kifogásolta, hogy egy nemzetiségi önkormányzat 2010. évben nem tartott közmeghallgatást. Mindkettőt közérdekű bejelentésként kezelték. A közérdekű bejelentés és a törvényességi felügyeleti eljárás kezdeményezése nem válik el élesen. A közérdekű bejelentés kivizsgálását követően sor kerülhet törvényességi felügyeleti intézkedésre. A nemzetiségi önkormányzat elnökét érintő bejelentést továbbították a nemzetiségi önkormányzathoz, amely ad hoc vizsgáló bizottságot hozott létre. A bizottság vizsgálatát követően határozatot hozott arról, hogy jogsértés nem történt, a bejelentés alaptalan. Mivel a határozatot nyílt ülésen hozta, és a jegyzőkönyv a település honlapján elektronikusan elérhető, a névtelen bejelentő tájékoztatása is ily módon biztosított. 
A közmeghallgatásra vonatkozó beadványt a kormányhivatal megvizsgálta és megállapításra került, hogy a nemzetiségi önkormányzat valóban nem tartott 2010. évben közmeghallgatást. (Megjegyzendő, hogy 2010. októberi választások során új testület alakult.) Mivel ez a törvénysértés 2011. évben már nem orvosolható és a törvényességi észrevétel célja a törvénysértés megszüntetése, ezért az adott nemzetiségi önkormányzat szakmai tájékoztatást kapott a közmeghallgatásra vonatkozó törvényi előírásról a jövőbeni törvénysértés elkerülése érdekében. Az intézkedésről a bejelentőt is tájékoztatták. 
Az egyetértési jog gyakorlásával kapcsolatban nemzetiségi önkormányzatok közül az Országos Szlovák Kisebbségi Önkormányzat elnöke fordult közérdekű bejelentéssel a Békés Megyei Kormányhivatalhoz. Az országos önkormányzat egy községi önkormányzat képviselő-testülete oktatási intézmény fenntartói jogának átadására irányuló döntésével kapcsolatban tette a bejelentést, mivel az intézmény fenntartói jogának átadása során a hatályos jogszabályokban előírt eljárási szabályokat megsértették, nem kérték ki jogszerűen a települési Szlovák Nemzetiségi Önkormányzat egyetértését és az Országos Szlovák Önkormányzat véleményét.
Ezen kívül a Szerb Országos Önkormányzat elnöke is megkereste a vizsgált időszakban a kormányhivatalt egy város vitatott önkormányzati határozatának törvényességével kapcsolatban. A képviselő-testület a kifogásolt határozatában úgy döntött, hogy a nemzetiségi oktatást 2011. évben a központi költségvetésből érkező támogatások összege mértékéig finanszírozza, a szerb és román általános iskolák nem vállalhatnak fel nem kötelező feladatokat.
A költségvetési koncepciót a Szerb Helyi Önkormányzat 2010. december 8-án tartott ülésén tárgyalta, és határozatában megállapította, hogy nem tudja elfogadni a város 2011. évi költségvetési koncepcióját, mivel a Szerb Általános Iskola és Óvoda 14%-os költségvetési csökkentése veszélyezteti az intézmény 2011. évi feladatellátását. A kormányhivatal – miután 2011 januárjában információkat kért a város jegyzőjétől – írásbeli törvényességi észrevételt tett a következők miatt: a költségvetési koncepció kapcsán készült intézkedési tervet az érintett kisebbségi önkormányzatok nem kapták meg, ezért egyetértési jogukat azzal kapcsolatban nem is gyakorolhatták. Bár a város önkormányzata rendeletével elfogadta a 2011. évi költségvetést, vitatott határozatát nem vonta vissza. A kormányhivatal egyetértés hiánya miatt törvényességi észrevétellel élt a kifogásolt döntéssel kapcsolatban. A törvényességi észrevétel alapján a képviselő-testület visszavonta a kifogásolt döntését.
Hajdú-Bihar megyében folyamatban van annak a bejelentésnek a vizsgálata, amelyet egy nemzetiségi önkormányzat elnöke tett. Véleménye szerint ugyanis a közoktatási intézmény átszervezésekor a közoktatásról szóló 1993. évi LXXIX. törvény 102. § (3) bekezdésében előírt egyetértést tartalmazó nemzetiségi önkormányzati határozat meghozatalához – a jegyzői tájékoztatás elmaradása miatt – nem voltak minden szükséges információ birtokában.   
Baranyában jelenleg is folyik a kivizsgálása annak a két bejelentésnek, melyet egy városi nemzetiségi önkormányzat egy-egy képviselője nyújtott be a nemzetiségi önkormányzat tevékenysége ellen. A beadványok hátterében az áll, hogy a választást követően a volt elnök csak elnökhelyettes lett és ez a körülmény folyamatos súrlódásokhoz vezet a tagok között. A beadvány alapján intézkedés megtételére eddig nem volt szükség. Az állapotokat jellemzi, hogy a kormányhivatal rövid úton történő intézkedésére volt szükség annak megakadályozása érdekében, hogy az elnökhelyettest törvénysértő módon leváltsák.
Hajdú-Bihar megyében egy nemzetiségi önkormányzati képviselőtől érkezett bejelentés a kormányhivatalhoz a nemzetiségi önkormányzat elnökének jogosulatlan pénzfelhasználása, a szükséges döntések meghozatalának elmaradása miatt. A panaszt a kormányhivatal közérdekű bejelentésként kezeli, a törvényességi felügyeleti eljárás a vizsgálat idején folyamatban volt.
Fejér megyében a nemzetiségi önkormányzat kezdeményezte a kormányhivatal eljárását közoktatási ügyben, Csongrádban pedig az intézményvezető kinevezésével kapcsolatban fogalmazta meg aggályait a nemzetiségi önkormányzata. Az utóbbi ügy megegyezéssel lezárásra került.
Baranyában a szervezeti és működési szabályzat hiányossága miatt 21 felhívás kiküldésére került sor a helyi önkormányzatok, továbbá 27 felhívás a nemzetiségi önkormányzatok részére. A kormányhivatal a szervezeti és működési szabályzat módosítására nyitva álló törvényi határidő lejártát követően célvizsgálatot folytatott le az együttműködési megállapodások megkötése és a szervezeti és működési szabályzatok módosítása tárgyában. Az első ütemben azok az önkormányzatok kaptak törvényességi felhívást, amelyek a döntéshozatalt elmulasztották és még annak várható időpontját sem közölték. A második ütemben – az igazgatási szünetre is tekintettel – az előzetesen jelzett döntéshozatalok ellenőrzésére kerül sor.
A Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Kormányhivatal 2011 nyarán a kisebbségi önkormányzatok szervezeti és működési szabályzatainak felülvizsgálati tapasztalatait összefoglaló anyagban megállapította, hogy a kisebbségi önkormányzattal rendelkező településeken működő helyi önkormányzatok többsége az SzMSz-ben meghatározta a Nek. tv. 27. § (1) bekezdése, valamint az Ötv. 38. § (1) bekezdése alapján a polgármesteri hivatal feladatait és a települési kisebbségi önkormányzat működési feltételeinek biztosítását. 13 esetben került sor szóbeli észrevétel kibocsátására.
Öt megyében még folyamatban van a szervezeti és működési szabályzatok a beérkező jegyzőkönyvek alapján történő felülvizsgálata. Két megyében nem került sor törvényességi felügyeleti eljárásra e tárgykörben.
A Győr-Moson-Sopron Megyei Kormányhivatal felülvizsgálta a települési önkormányzatok jogalkotási kötelezettsége teljesítését és megállapította, hogy a települési önkormányzatok egy része nem tett eleget kötelezettségének: SzMSz-ükben nem szabályozták újra a Njtv. alapján a megállapodás szerinti működési feltételeket. Erre vonatkozóan a kormányhivatal hat települési önkormányzatnak – határidő kitűzésével – törvényességi felhívást tett.
A helyi önkormányzatok szervezeti és működési szabályzatainak felülvizsgálatát követően a Somogy Megyei Kormányhivatal az állapította meg, hogy a helyi önkormányzatok közel 60 %-a nem tett eleget a jogszabályi kötelezettségének, s nem építette be a működési feltételekkel kapcsolatos részletes szabályokat. Törvényességi felhívás megtételére még nem került sor. Tekintettel a mulasztók nagy számára, első alkalommal – határidő tűzésével – körlevélben hívják fel a mulasztó önkormányzatok figyelmét a jogszabályi kötelezettségre. Amennyiben a megadott határidőn belül nem pótolják a mulasztást, a törvényességi felhívás eszközével él a hivatal.
A Vas megyei települési és nemzetiségi önkormányzatok közötti megállapodások, illetve a megállapodások tartalmának SzMSz-ekbe való beépülésével kapcsolatos célvizsgálat lefolytatását – munkaterv szerint – 2012. szeptember hónapban kezdte meg a kormányhivatal.  A jegyzőkönyvek alapján, az eddigi megállapítások szerint a nemzetiségi önkormányzatok közül eddig 7 nem fogadta el az együttműködési megállapodást, a megállapodások tartalmának szervezeti és működési szabályzatban történő beépítése 15 nemzetiségi önkormányzatnál maradt el. A rendelkezésre álló adatok alapján egy helyi önkormányzat nem tett eleget a megállapodás felülvizsgálati kötelezettségének, a megállapodások szervezeti és működési szabályzatban történő megjelenítése azonban 20 helyi önkormányzatnál nem történt meg. A mulasztással érintett önkormányzatoknál – a Njtv. 83. § (3) bekezdésében foglaltak szerinti egyeztetést követően – az esetlegesen szükséges törvényességi intézkedések megtételére kerül sor.
Az önkormányzatok többsége a megállapodásokat a törvényi határidő (2012. június 1.) utolsó napjaiban kötötte meg, ezért a szervezeti és működési szabályzatok módosítási határideje (2012. július 1.) és a jegyzőkönyvek 15 napos beküldési időtartama miatt a Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei Kormányhivatal a válaszadás időpontjáig még nem indított törvényességi felügyeleti eljárást a mulasztó önkormányzatokkal szemben. A beérkezett jegyzőkönyvek alapján a megállapodások, szervezeti működési szabályzatok vizsgálata folyik, annak eredményétől függ a Mötv. 132. (1) bekezdésében biztosított eszközök szükség szerinti alkalmazása. 

IV. A nemzetiségi önkormányzatok működési feltételei
A Njtv. 80. §-a rögzíti, hogy a helyi önkormányzat a helyi nemzetiségi önkormányzat részére – annak székhelyén – biztosítja az önkormányzati működés személyi és tárgyi feltételeit, továbbá gondoskodik a működéssel kapcsolatos végrehajtási feladatok ellátásáról. E kötelezettségek teljesítése érdekében a helyi önkormányzat harminc napon belül biztosítja a rendeltetésszerű helyiséghasználatot, valamint a helyiséghasználatra, a további feltételek biztosítására és a feladatok ellátására vonatkozóan megállapodást köt a helyi nemzetiségi önkormányzattal. A megállapodást minden év január 31. napjáig, általános vagy időközi választás esetén az alakuló ülést követő harminc napon belül felül kell vizsgálni. A helyi önkormányzat és a nemzetiségi önkormányzat szervezeti és működési szabályzatában rögzíti a megállapodás szerinti működési feltételeket, a megállapodás megkötését, módosítását követő harminc napon belül. E rendelkezés 2012. június 27. napjától hatályos.
A Njtv. azt is kimondja, hogy Magyarország – törvényei keretei között – biztosítja a nemzetiségi közösségeknek rendezvényeik és ünnepeik zavartalan megtartásához, építészeti, kulturális, kegyeleti és vallási emlékeik, hagyományaik megőrzéséhez, ápolásához és átörökítéséhez, jelképeik használatához fűződő jogait. Az önkormányzati működésen értendő a testületi üléseken és a közmeghallgatáson túl, a bizottságok működése, a tisztségviselői és képviselői megbízatás ellátása, valamint a kötelező önkormányzati feladatok ellátását szolgáló rendezvények megtartása is.
Az elmúlt több, mint egy évtizedes ombudsmani gyakorlat ezzel kapcsolatos vizsgálati tapasztalataiból kiindulva a működési feltételek biztosítása a nemzeti és a helyi önkormányzatok kapcsolatának egyik neuralgikus pontja, ezért ez a vizsgálat másik kiemelt célterülete. Ennek okán a nemzetiségi önkormányzat általános működésével összefüggő törvényességi felügyelet témakörtől elkülönítetten, önálló fejezetben tárgyaljuk.
Általános tapasztalat, hogy a nemzetiségi önkormányzatoknak ott okoz nehézséget a működés, ahol a település nem tud állandó irodát biztosítani részükre, mert a rendelkezésre álló ingatlanok korlátozott száma miatt a polgármesteri hivatalnak (körjegyzőségnek) is szűkösek az elhelyezési körülményei. A kisebb településeken jellemző, hogy heti egy nap tudnak csak irodát és számítógépet biztosítani a nemzetiségi önkormányzatok részére. Ilyen esetben gyakran gondot okoz az iratok megfelelő tárolása is. A Veszprém Megyei Kormányhivatal rövid sommázata lényegre törően mutat rá az alapproblémára.
A Njtv. deklarálta a nemzetiségi önkormányzatok mellérendelt státuszát, ezzel kizárta azt az értelmezési lehetőséget, mely a kisebbségi önkormányzat és a helyi önkormányzatok kapcsolatát alá-fölérendeltségi viszonyként határozta meg. Hatástalan azonban a jogalkotói szándék, ha a függőség a valós helyzetben megmaradt. Tény, hogy a működési feltételek közül a helyiséghasználat Njtv. szerinti biztosítása – a felülvizsgált – együttműködési megállapodás alapján történik. Az együttműködési megállapításokat 2013. január 31-ig felül kell vizsgálni. A Njtv. működési feltételekre vonatkozó rendelkezéseinek gyakorlati alkalmazásával kapcsolatos megállapítások így azt követően tehetők. 

Az együttműködési megállapodások
Az együttműködési megállapodások megkötésének időszakában a Baranya Megyei Kormányhivatal két nemzetiségi önkormányzat (a területi és egy községi roma nemzetiségi önkormányzat) esetében találkozott az együttműködési megállapodás felülvizsgálatakor a nemzetiség részéről egyet nem értéssel. Ez a megyei önkormányzat és a nemzetiségi önkormányzat között rendeződött, ezért a kormányhivatalnak egyeztetést koordinálnia nem kellett. A községi önkormányzat esetében a megállapodás aláírásának folyamatáról tájékozódtak, a személyes egyeztetések után jelenleg az együttműködési megállapodás tervezetének törvényességi szempontú véleményezése folyik.
A Csongrád megyében működő nemzetiségi önkormányzatok többségénél az együttműködési megállapodások a jogszabálynak megfelelő tartalommal kerültek elfogadásra. Három településen összesen öt nemzetiségi önkormányzat esetében még nem történt meg az együttműködési megállapodások felülvizsgálata. A kormányhivatal megkeresésére az érintett önkormányzatok azt a tájékoztatást adták, hogy a megállapodások megkötése folyamatban van, a jóváhagyásra várhatóan szeptember hónap folyamán kerül sor. Egy nemzetiségi önkormányzat nem járult hozzá az együttműködési megállapodás megkötéséhez, ez ügyben további egyeztetést tartottak szükségesnek – adta hírül a kormányhivatal.
A vizsgálat mindenekelőtt arra a kérdésre kereste a választ, hogy a helyi önkormányzatok az együttműködési megállapodásokban szűkebb értelemben határozták-e meg a működési feltételeket a törvényben megszabottaknál: például a megállapodás a kötelező önkormányzati feladatok ellátását szolgáló rendezvények megtartására vonatkozóan tartalmaz-e eljárási szabályokat, illetve sikerült-e elérni a megkötött együttműködési megállapodások teljeskörűségét (a megállapodás jogszabályban rögzített feltételeknek való teljes megfelelőséget).
A válaszadó kormányhivatalok e kérdésben egyhangúlag foglaltak állást: a helyi önkormányzatok az eddig feldolgozott jegyzőkönyvek, megállapodások áttanulmányozása alapján nem értelmezik szűkebb értelemben a nemzetiségi önkormányzati működés személyi és tárgyi feltételeinek biztosítását, azok döntő többségben megfelelnek a Njtv. előírásainak.
A Veszprém Megyei Önkormányzat arról is beszámolt, hogy igény esetén a nemzetiségi rendezvények megszervezésében is segítenek a települési önkormányzatok a szervezési feladatok ellátásával, illetve helység biztosításával. Az elfogadott együttműködési megállapodások harmadában kiemelten is szerepel, hogy megfelelő közösségi teret biztosítanak a nemzetiségi rendezvények megtartásához. E megállapodásokban az erre vonatkozó eljárási szabályokat kivétel nélkül rögzítették. Az elfogadott együttműködési megállapodásokat megvizsgálva megállapítható, hogy többségük szó szerint átvette a Njtv. 80. §-ának rendelkezéseit, további részletező szabályokat csak a költségvetési gazdálkodás, a pénzügyi elszámolások területén rögzítettek az együttműködő felek. A megyében öt nemzetiségi önkormányzat megállapodása emelhető ki a tekintetben, hogy teljes körűen tartalmazzák a törvény előírásai alapján az együttműködésre vonatkozó szabályok minden részletét.
A 2012. évben aláírt együttműködési megállapodások felülvizsgálata során a Hajdú-Bihar Megyei Kormányhivatal mindössze három együttműködési megállapodás esetében állapította meg, hogy az nem tartalmaz működési feltételekre vonatkozó rendelkezéseket. Ezekben az esetekben törvényességi felügyeleti eljárás van folyamatban.
A Komárom-Esztergom megyei gyakorlatról általánosságban elmondható, hogy a megállapodások szinte teljes körűek, hiányosságokat inkább a gazdálkodás dokumentációs részletszabályai esetében találtak – összegezte a kormányhivatal az ezzel kapcsolatos tapasztalatokat. Az együttműködési megállapodások június 1-jei felülvizsgálati kötelezettségüknek az önkormányzatok eleget tettek. Néhány részletkérdés rendezése egy-két esetben elmaradt, a hivatal javaslattételi jogával élve kérte azok pótlását.
Az együttműködési megállapodások teljeskörűségével kapcsolatban a Csongrád Megyei Kormányhivatal egy olyan települést emelt ki, ahol az önkormányzattal kötött megállapodásban a Njtv. 80. § (3) bekezdés a) pontjában szabályozott költségvetési kérdésekről a felek nem rendelkeztek. Ezt a hiányosságot azonban a helyi önkormányzat az érintett két települési nemzetiségi önkormányzattal kötött megállapodásban pótolta.
A kormányhivatal által felülvizsgált együttműködési megállapodások esetében több esetben hiányos a Njtv. 80. (1) bekezdés alapján előírt, a nemzetiségi önkormányzati működés személyi és tárgyi feltételeinek szabályozása, valamint a Njtv. 80. (3) bekezdés b) pontja szerinti, a nemzetiségi önkormányzat kötelezettségvállalásaira, valamint a kötelezettségvállalásokkal kapcsolatos pénzügyi ellenjegyzésekre vonatkozó szabályozás Hajdú-Bihar megyében.
Folyamatban van a megállapodások vizsgálata Heves és Borsod-Abaúj-Zemplén megyében is. Előbbiben a legjellemzőbb hiányosságok, hogy a megállapodásokból a felelősök konkrét megjelölése, illetve az összeférhetetlenségi szabályok rögzítése hiányzik.
A Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei Kormányhivatal a beérkező jegyzőkönyvek sorrendjében végzi el a megállapodások, szervezeti működési szabályzatok vizsgálatát, tekintettel arra, hogy mind a települési, mind a nemzetiségi önkormányzatok többsége a megállapodásokat és ebből következően a szervezeti és működési szabályzatok módosítását is a törvényi határidő utolsó napjaira tette. 
A Tolna Megyei Kormányhivatal folyamatban lévő témavizsgálata keretében tekinti át a nemzetiségi és a települési önkormányzatok között megkötött együttműködési megállapodásokat. A nemzetiségi önkormányzatok SzMSz-ei nem minden esetben kerültek módosításra a megállapodások megkötését követően. A hiányosságot néhány esetben a megállapodások megkötésének hiánya okozta. Mindezidáig két törvényességi felhívást bocsátottak ki az együttműködési megállapodás, 2012. június 1. napjáig való megkötésének elmulasztása miatt, 10 törvényességi felhívást pedig azért bocsátottak ki, mert nem érkeztek meg a nemzetiségi önkormányzatok jegyzőkönyvei, így nem lehetett meggyőződni arról, hogy a nemzetiségi önkormányzat döntött-e az együttműködési megállapodás megkötése tárgyában. 
Zalában 2012. június 1-jéig kötelezően megalkotásra és felterjesztésre kerültek az együttműködési megállapodások. Az együttműködési megállapodások minden fontos, lényeges elemet tartalmaznak, köszönhetően a jegyzőkkel történt minden részletre kiterjedő, erre a témára vonatkozó, kormányhivatallal történő megbeszéléseknek – tájékoztatott a kormányhivatal.
A Fejér Megyei Kormányhivatal együttműködési megállapodások egységes és jogszabályi előírásoknak megfelelő formában történő elkészítéséhez egy megállapodás-mintát készített elő, és juttatott el az érintett önkormányzatokhoz. Az együttműködési megállapodások törvényessége vizsgálata folyamatos, a kormányhivatal munkaterve szerint ezzel kapcsolatosan célvizsgálatot is fognak folytatni. A legjellemzőbb hiányosságokról e célvizsgálat lefolytatása után állnak rendelkezésre adatok. 
A Győr-Moson-Sopron Megyei Kormányhivatal részletes beszámolóban foglalta össze az együttműködési megállapodással kapcsolatos tapasztalatait. A megvizsgált megállapodásokban a felek rendelkeznek a nemzetiségi önkormányzat részére biztosított helyiség használatáról, meghatározva az ezzel kapcsolatos részletszabályokat is. A helyiséghasználattal kapcsolatban általában azt rögzítik, hogy a települési önkormányzat igény szerint biztosítja ingyenesen a helyi önkormányzat épületében a hivatali helyiség használatát. Nagyobb megyei városokban, ahol több nemzetiségi önkormányzat is működik, a megállapodás tartalmazza, hogy a települési önkormányzat önálló épületben (a polgármesteri hivatalon kívül) milyen helyiségeket ad ingyenesen a nemzetiségi önkormányzat használatába, illetve vállalja a rezsiköltségek és a karbantartási munkálatok finanszírozását.
Fontos megjegyezni, hogy a megyében van gyakorlat arra, hogy a megállapodáson kívül helyiséghasználatra vonatkozó részletszabályokat önálló használati szerződés tartalmazza. A megállapodások tartalmazzák az ülések előkészítésével kapcsolatos részletszabályokat is, így a meghívók, előterjesztések, hivatalos levelezés, jegyzőkönyvek elkészítésével, postázással, a tisztségviselők döntéseinek előkészítésével, a döntéshozatalhoz kapcsolódó nyilvántartási, sokszorosítási, postázási feladatok ellátásával kapcsolatos rendelkezéseket.
Szabályozzák a megállapodások a költségvetés előkészítésével, a költségvetési határozat elfogadáshoz szükséges információk biztosításával, valamint az egyéb költségvetési beszámolókkal kapcsolatos eljárást, határidőket. A költségvetéshez kapcsolódóan rendelkeznek az előirányzat módosításról, beszámolási kötelezettségekről, kötelezettségvállalásról, utalványozásról, ellenjegyzésről, könyvelési feladatok ellátásáról. Tartalmazzák a számlaszám nyitásával, vagyongazdálkodással, belső ellenőrzéssel kapcsolatos rendelkezéseket. 
Több megállapodás utalás szintjén tér ki az összeférhetetlenségi szabályokra. A feladatokhoz kapcsolódó felelősök konkrét megjelölését nem minden megállapodás tartalmazza, hanem több esetben felelősként a jegyzőt jelölik meg, vagy az egyes munkakörökre utalnak. Gazdálkodással kapcsolatos feladatok esetén a polgármesteri hivatalt, vagy annak pénzügyi osztályát, ügyintézőjét jelölik meg.
Csak néhány megállapodás tartalmaz szabályokat a nemzetiségi önkormányzatok rendezvényei megtartására vonatkozóan. Más esetben – amennyiben erre vonatkozó igény merül fel – a települési önkormányzat önálló határozatban dönt a helyiség biztosításáról. Rendezvénnyel kapcsolatos helyiséghasználat miatt eddig probléma még nem merült fel, a települési önkormányzatok rugalmasan kezelik a nemzetiségi önkormányzatok erre vonatkozó igényeit.
A megállapodások nemcsak a kötelező tartalmi elemek szabályozására szorítkoztak, hanem rögzítik a települési és a nemzetiségi önkormányzat között az együttműködés egyéb kereteit is. Így – többek között – rendelkeznek arról, hogy a helyi önkormányzat segíti a nemzetiségi önkormányzat kulturális, művészeti hagyományőrző rendezvényeinek megszervezését.

A működési feltételek biztosítása a szervezeti és működési szabályzatokban
A Njtv. 80. § (2) bekezdése rendelkezik arról, hogy a helyi önkormányzat és a nemzetiségi önkormányzat szervezeti és működési szabályzatában rögzíti a megállapodás szerinti működési feltételeket a megállapodás megkötését, módosítását követő harminc napon belül. 
A települési önkormányzatok által módosított SzMSz-ek megfelelően tartalmazzák a törvény által előírt eljárási rendet a nemzetiségi önkormányzatok működési feltételeinek biztosítása tekintetében – állapította meg a Veszprém Megyei Kormányhivatal. 
A Hajdú-Bihar Megyei Kormányhivatal a szervezeti és működési szabályzatainak együttműködési megállapodás miatt szükséges felülvizsgálatával összefüggésben még nem tárt fel ezzel kapcsolatos jogsértést. Egy nemzetiségi önkormányzat nem kötött a helyi önkormányzattal együttműködési megállapodást, ezért a helyi önkormányzat és a nemzetiségi önkormányzat szervezeti és működési szabályzatainak módosítása nem történt meg.
Heves megyében csupán néhány esetben nem kerültek rögzítésre a működési feltételek a szervezeti és működési szabályzatokban, de ezeken a helyeken is folyamatban van a megállapodás SzMSz-ben való rögzítése. Az SzMSz-ek túlnyomó többsége teljeskörűen tartalmazza az eljárási rendet. 2012. június 1. napját követően csak néhány önkormányzatnál került sor a megállapodás módosítására.
A helyi önkormányzat jegyzőjének és a nemzetiségi önkormányzat elnökeinek a figyelmét körlevélben hívta fel a Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei Kormányhivatal a Njtv. 80.§ (2) bekezdésében rögzített kötelezettség teljesítésére. A beérkezett jegyzőkönyvek alapján folyamatosan végzik a szervezeti és működési szabályzatok, illetve a megkötött együttműködési megállapodások vizsgálatát. A megvizsgált megállapodások a jogszabályi követelményeknek megfeleltek. Előzőek okán a hivatal még nem élt a szervezeti és működési szabályzatok módosításának hiánya miatt törvényességi felhívással.
A hivatkozott jogszabályi kötelezettség elmulasztása miatt törvényességi felhívást a Csongrád Megyei Kormányhivatal még nem adott ki, tekintettel arra, hogy a Njtv. szerinti feltételeknek megfelelő megállapodások megkötésére a törvény 159. § (3) bekezdése 2012. június 1. napját állapította meg határidőként, ennek alapján az SzMSz-ek módosításának legkésőbb 2012. július 1. napjáig kellett megtörténnie, és ezek módosítása a legtöbb önkormányzatnál még folyamatban van. Ennek megfelelően a törvényességi felügyeleti eljárás lefolytatására a jegyzőkönyvek beérkezését követően kerül sor. 
A Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Kormányhivatal amennyiben szervezeti és működési szabályzatok felülvizsgálata során jogsértést tapasztalt, szóbeli észrevételt bocsátott ki. Az SzMSz-ek általában tartalmazzák a törvény által kötelezően előírt tartalmi elemeket, ezért ezzel kapcsolatos törvényességi felhívással nem kellett élni. 
A Komárom-Esztergom Megyei Kormányhivatal értelmezése szerint a Njtv. 159. § (3) bekezdése alapján a helyi önkormányzatoknak 2013. január 1-jét követően kell biztosítani az e törvény szerinti működési feltételeket. Eddig az időpontig nincs jogszabályon alapuló lehetőség törvényességi felügyeleti eszköz alkalmazására. A helyi SzMSz-ek 30 napon belüli módosítására vonatkozó kötelezettség csak az Njtv. 80. § (2) bekezdése szerinti éves kötelező felülvizsgálat esetére vonatkozik, ezért a helyi önkormányzatok szervezeti és működési szabályzataiban sem jelenhettek még meg a június 1-jét követő változások.
A Veszprém Megyei Kormányhivatal ezzel kapcsolatosan úgy tájékoztatott, hogy a nyári ülésezési szünetre tekintettel teljes mértékben még nem tettek eleget az önkormányzatok az SzMSz módosítási kötelezettségüknek, illetve a jegyzőkönyvek késedelmes felterjesztése miatt a Kormányhivatal jelen időpontban nem tud teljes körűen adatot szolgáltatni e feladat elvégzéséről. A megállapodások felülvizsgálatát 2012. június 1-jéig kellett elvégezni, ezután lehet csak azok lényeges elemeit átemelni a szervezeti és működési szabályzatokba. A jegyzők tájékoztatása alapján több településen a helyi önkormányzat csak az őszi időszakban fogja napirendre tűzni az SzMSz módosítását. A megyében működő 101 nemzetiségi önkormányzat közül az adatszolgáltatás időpontjáig 16 nem módosította, vagy nem küldte meg a kormányhivatalba az SzMSz módosítását tartalmazó jegyzőkönyvet.
Fenti kötelezettség elmulasztása miatt törvényességi felhívás kibocsátására eddig nem került sor, de — a Törvényességi Felügyeleti Főosztály munkaterve alapján — komplex vizsgálat keretében bekérésre került az összes SzMSz. Az ellenőrzési terv alapján a vizsgálat szeptember 30-án zárul Veszprém megyében.
A Békés Megyei Kormányhivatal arról tájékoztatott, hogy a 2012. évben megkötött együttműködési megállapodások teljeskörűségét célvizsgálat keretében vizsgálják. E vizsgálat lezárása még nem történt meg. Az eddig áttekintett együttműködési megállapodások alapján a legjellemzőbb hiányosságok az alábbiak:
–	a törvény szerinti feltételeknek megfelelő megállapodást 2012. június l-ig nem kötötték meg,
–	a megállapodás elfogadását követő 30 napon belül elmulasztották az SZMSZ felülvizsgálatát és módosítását,
–	nem rögzítették-e a jegyző vagy megbízottja testületi ülésen való részvételének szabályait,
–	nem rögzítették a helyi nemzetiségi önkormányzat önálló fizetési számla nyitásával, törzskönyvi nyilvántartásba vételével, módosításával és adószám igénylésével kapcsolatos teendőket, határidőket,
–	az összeférhetetlenségi, nyilvántartási kötelezettségekről nem rendelkeztek.
A törvény szerinti feltételeknek megfelelő megállapodást 2012. június l-ig jelentős számú, 30 nemzetiségi önkormányzat vonatkozásában nem kötötték meg a helyi önkormányzatok. A megvizsgált településeken a megállapodás elfogadását követő 30 napon belüli SzMSz felülvizsgálatát és módosítását 20 település és a területükön illetékes 29 nemzetiségi önkormányzat mulasztotta el. Azok a helyi önkormányzatok, amelyek határidőben felülvizsgálták és módosították az SzMSz-t, megfelelően szabályozták a nemzetiségi önkormányzatok működési feltételeit biztosító, törvény által előírt eljárási rendet.
A törvényességi felhívás kibocsátására a célvizsgálat lezárulását követően kerülhet sor.
Legsúlyosabb a helyzet Somogy megyében, ahol a helyi önkormányzatok közel 60%-a nem tett eleget törvényi kötelezettségének, s nem rögzítette a szervezeti és működési szabályzatában a működési feltételek biztosításával kapcsolatos szabályokat. A mulasztást annak ellenére követték el, hogy 2012 májusában körlevélben hívta fel a kormányhivatal a jegyzők figyelmét a jogszabályi kötelezettségre és annak határidejére. 
2012 júliusában együttműködési megállapodás hiánya miatt 14 helyi önkormányzat és 26 nemzetiségi önkormányzat felé élt a kormányhivatal törvényességi felhívással. Egy nemzetiségi önkormányzat a felhívás ellenére sem tett eleget törvényi kötelezettségének, s nem kötött együttműködési megállapodást a helyi önkormányzattal. Ennek oka, hogy a nemzetiségi önkormányzat 2012 februárjában ülésezett utoljára. További törvényességi felügyeleti intézkedés megtétele folyamatban van. 10 nemzetiségi önkormányzat elnöke – vélhetően – az együttműködési megállapodást tartalmazó jegyzőkönyv megküldését mulasztotta el, emiatt törvényességi felhívással élt a hivatal.
Zalában a települési önkormányzatok szervezeti és működési szabályzatai teljes körűen tartalmazzák az együttműködési megállapodásban foglaltakat. A jegyzőkönyvek áttanulmányozása utáni tapasztalat, hogy a települési önkormányzatok mellékletként a komplett együttműködési megállapodást csatolták a szervezeti és működési szabályzatukhoz. A válaszadásig 14 települési önkormányzat nem terjesztette fel a szervezeti működési szabályzatuk módosítását tartalmazó jegyzőkönyveit. Mind a 14 települési önkormányzat felé törvényességi felhívás tett a kormányhivatal.
A Somogy Megyei Kormányhivatal jelezte a szervezeti és működési szabályzatok módosításával összefüggésben jelentkező szabálytalanságokat. Mindenekelőtt arra hívta fel a figyelmet, hogy a működési feltételek biztosításáról való rendelkezés a helyi önkormányzat SzMSz-eiben a legváltozatosabb formában jelennek meg: az egyik szabályzat normaszövegében csak utalás történik arra, hogy a működési feltételeket az együttműködési megállapodásban foglaltak szerint biztosítja a helyi önkormányzat, a másik esetben az egész együttműködési megállapodást az SzMSz mellékletei közé emelték be, de az is előfordult, hogy az SzMSz függeléke lett az együttműködési megállapodás. A feltárt problémákat a kormányhivatal első lépésben körlevél útján rendezi. 
Hasonló okok miatt fordult egy Pest megyei jegyző is a kormányhivatalhoz, értelmezést kérve arról, hogy jogszerű-e az a megoldás, ha az SZMSZ mellékletét képezi az együttműködési megállapodás. Tekintve, hogy a melléklet a rendelet része, a kormányhivatal szakmai segítségnyújtás keretében helyeselte a megállapodás SzMSz mellékleteként történő megjelenítését.

A jegyző részvétele a nemzetiségi önkormányzat ülésén
A Njtv. 80. § (4) bekezdése szerint a helyi önkormányzat és a helyi nemzetiségi önkormányzat közötti megállapodásban kell rögzíteni azt is, hogy a jegyző vagy annak – a jegyzővel azonos képesítési előírásoknak megfelelő – megbízottja a helyi önkormányzat megbízásából és képviseletében részt vesz a nemzetiségi önkormányzat testületi ülésein és jelzi, amennyiben törvénysértést észlel.
A vizsgálat keretében ezért megtörtént annak felmérése is, hogy az együttműködési megállapodások a működési feltételek és a gazdálkodás eljárási és dokumentációs részletszabályai mellett rögzítik-e felelős személyek (jegyzők, vagy megbízottjaik) kijelölését.
Minden megállapodás rendelkezik felelős személyekről, amely jellemzően a munkakörök és nem a felelős személyek megjelölésével történik – a Hajdú megyei gyakorlat szerint.
Elterjedt gyakorlat és a megállapodásokból is nyomon követhető Komárom-Esztergom megyében, hogy az önkormányzat ülésein a jegyző vesz részt. 
Hasonló a helyzet Heves megyében is. Az üléseken általában a jegyzők vesznek részt, ritkábban fordul elő – elsősorban a jegyző távollétében –, hogy a jegyző képesítésével azonos képesítéssel rendelkező megbízott van jelen a nemzetiségi önkormányzat ülésen. A megállapodások rögzítik a jegyző, vagy megbízottja részvételét. Csak egy-két kistelepülés megállapodásából hiányoztak e kötelezettségek.
A Zala megyei nagyvárosokban, megyei jogú városokban a referensi megoldás az elterjedt és az alkalmazott gyakorlat. Községekben, kis városokban jellemzően a jegyző vesz részt a nemzetiségi önkormányzat ülésein, megbízottja csak abban az esetben, ha az ülés időpontjában a jegyző akadályoztatva van.
Békés megyében a nemzetiségi önkormányzat testületi ülésein jegyző vagy aljegyző vesz részt, kevés településen fordul elő, hogy referens vagy más meghízott személy vesz részt az üléseken. A megvizsgált együttműködési megállapodások közül 27 nem rögzíti a jegyző vagy megbízottja testületi ülésen történő részvételét.
Borsodban a nemzetiségi önkormányzat képviselő-testületi ülésein – néhány nagyváros kivételével – a jegyző személyesen vesz részt, más városokban az aljegyző van jelen a testületi üléseken. Nem elterjedt gyakorlat, hogy más, megbízott személy venne részt a nemzetiségi testületi üléseken. Esetenként előfordul ugyan, hogy a nemzetiségi önkormányzat elnöke nem tájékoztatja a jegyzőt a testületi ülés időpontjáról. Ilyen esetben mindig felhívja a kormányhivatal a figyelmet arra, hogy a jövőben maradéktalanul tartsák be az eljárási szabályokat. Az áttanulmányozott együttműködési megállapodások mindegyike rögzíti a jegyző vagy más, megbízott személy részvételét és jelzési kötelezettségét a nemzetiségi önkormányzatok ülésein. 
A beérkezett jegyzőkönyvek tanúsága szerint a Csongrád megyében működő 41 nemzetiségi önkormányzat ülésein közel egyenlő arányban vesz részt a jegyző, illetőleg megbízott személy (aljegyző, nemzetiségi referens, más köztisztviselő). A két megyei jogú városban a jegyző megbízottja illetőleg a nemzetiségi referens vesz részt az üléseken. A többi település tekintetében jellemző gyakorlat, hogy a nemzetiségi önkormányzat(ok) üléseinek többségén a jegyző vesz részt, távolléte esetén helyettesítésről gondoskodnak, bár előfordult olyan eset is a megyében, hogy egy-egy ülésen sem jegyző, sem megbízott nem jelent meg. 5 együttműködési megállapodásban nem szerepel a jegyző részvételére vonatkozó rendelkezés, a többi megállapodás szabályozza a kérdést.
A nemzetiségi önkormányzatok ülésein – a Vas Megyei Kormányhivatal tapasztalatai szerint – 85 %-ban a jegyző vesz részt, a városokban és a két területi nemzetiségi önkormányzatnál jellemzően az aljegyző, vagy a jegyző által megbízott referens. A nemzetiségi referenst nem foglalkoztató városokban az aljegyző, vagy kapcsolt munkakörben a titkársági ügyintéző látta el a nemzetiségi önkormányzatok működésével összefüggő feladatokat.   
Somogy megyében az esetek 90 %-ában a jegyző vesz részt a testületi ülésen, így nem elterjedt gyakorlat, hogy más megbízott személy helyettesítené a jegyzőt. Kistelepülések önkormányzati hivatalaiban általában csak a jegyző rendelkezik a képesítési előírásokkal, így ha ő nem tud részt venni az ülésen, akkor nincs megfelelő képesítésű személy, aki helyettesíthetné. Ennek elsősorban anyagi okai vannak – hívta fel a problémára a figyelmet a Somogy Megyei Kormányhivatal.
A Hajdú-Bihar Megyei Kormányhivatal tapasztalata szerint kisebb települések esetében a nemzetiségi önkormányzatok ülésein jellemzően a jegyzők vesznek részt. A megyei jogú város esetében a hat nemzetiségi önkormányzat ülésén minden esetben nemzetiségi referens vesz részt. A kormányhivatal tapasztalata szerint ritkán fordult elő olyan eset, amikor a jegyző – egyéb elfoglaltsága miatt – megbízott személy közreműködését kérte a nemzetiségi önkormányzat ülésén. Egy esetben a kormányhivatal szakmai véleménnyel élt, mivel a nemzetiségi önkormányzat ülésein nem vett részt jegyző vagy általa megbízott személy, a jogsértő gyakorlat megszüntetésre került.
A kormányhivatal azt a képesítéssel összefüggő tapasztalatát is megosztotta, hogy a jegyzők – ha van rá mód – képesítési előírásokkal rendelkező személyt bíznak meg a feladat ellátásával, a kisebb települések esetén azonban gyakori, hogy nincs képesítési előírásokkal rendelkező személy. Emiatt kizárólag a jegyző vesz részt az üléseken.
A kormányhivatalok tapasztalatai szerint a községekben működő nemzetiségi önkormányzatok testületi ülésén minden esetben a jegyző vesz részt, esetleges akadályoztatása esetén helyettesíti csupán a megbízottja. Városokban működő nemzetiségi önkormányzatok ülésein – a jegyzők nagyobb leterheltsége miatt – már gyakrabban előfordul, hogy az aljegyző, vagy a jegyző által megbízott más személy (referens) vesz részt. Az általános megállapítás szerint a munkaterv szerinti, tervezhető testületi üléseken a jegyzők vesznek részt. A rendkívüli ülések, illetve a sok község által működtetett körjegyzőség esetén fordul elő gyakrabban, hogy a jegyző nem tud személyesen megjelenni minden testületi ülésen. A kormányhivatalok tájékoztatása szerint a községi önkormányzatoknál egy-két esetben az ülésen jegyzőt helyettesítő személy nem rendelkezik a jegyzővel azonos felsőfokú végzettséggel. A városokban‚ nagyközségekben működő önkormányzatoknál ilyen akadály – a tapasztalatok szerint – nem merült fel.
A Tolna Megyei Kormányhivatal törvényességi felhívást bocsátott ki, amikor jegyzőkönyvek ellenőrzése során kiderült, hogy sem a jegyző sem helyette megbízott nem vett részt a nemzetiségi képviselő-testületi ülésen. 

A jegyző által megbízott köztisztviselőkre vonatkozó képesítési előírások
A képesítési előírásokkal összefüggésben a vizsgálat arra a problémára is rávilágított, hogy az esetek túlnyomó többségében a nemzetiségi önkormányzatok testületi ülésén a jegyző, aljegyző van jelen, így az ő képesítésükkel kapcsolatos információk rendelkezésre állnak: ők a képesítési követelményeknek meg is felelnek, ám a jegyző távollétében megjelenő személy, személyek képesítésére vonatkozóan a kormányhivatalok nem rendelkeznek adatokkal. A képesítési követelményeknek megfelelő helyettesítés a jegyző felelőssége.
A Csongrád Megyei Kormányhivatal ezt megerősítve szintén arról számolt be, hogy a nemzetiségi képviselő-testületi üléseken részt vevő személyek, nemzetiségi (kisebbségi) referensek képesítésére vonatkozó információ a jegyzőkönyvek törvényességi vizsgálata során nem állapítható meg. A kormányhivatalok ezért ez irányú ismeretekkel nem rendelkeznek. A Komárom-Esztergom Megyei Kormányhivatal ezt úgy kommentálta, hogy a törvényességi felügyeleti eljárás terjedelme és eszközrendszere nem teszi lehetővé annak vizsgálatát, hogy a testületi ülésen a jegyző nevében részt vevő személyek (referensek) milyen végzettséggel rendelkeznek.
A Vas Megyei Kormányhivatal arra hívta fel a figyelmet, hogy a települési önkormányzatok jelentős részénél a jegyzővel azonos képesítésű ügyintéző nincs, így a jegyző akadályoztatása esetén gondot jelent a törvényes működésért felelős személy biztosítása. Erre a problémára hívta fel a figyelmet a Somogy Megyei Kormányhivatal is, amely arról is tájékoztatott, hogy elenyésző a képesítési előírással nem rendelkező megbízott személy részvétele a testületi üléseken. 

A törvénysértés jelzése a nemzetiségi önkormányzat ülésén
A Njtv. rendelkezése szerint a nemzetiségi önkormányzat testületi üléséről készült jegyzőkönyv tartalmazza a jegyző vagy megbízottja jogszabálysértésre vonatkozó jelzését.
Hajdú megyében nem fordult elő olyan eset, amikor a jegyző vagy megbízottja jelzéssel élt volna az ülésen törvénysértés miatt. Békésben és Zala megyében sem jellemző, hogy az ülésen részvevő jegyző törvénysértést jelezzen, vagy az nem kerül jegyzőkönyvezésre, csak a már törvényes döntés. 
Vas megyében már van példa arra, hogy a jegyző, vagy megbízottja indokoltság esetén jelezte a nemzetiségi önkormányzatnak a törvénysértést. Jelzését a döntéshozatalnál figyelembe vették, így az további intézkedést nem igényelt (jellemzően a roma területi nemzetiségi önkormányzat ülésein fordult elő). Hasonló a Heves megyei gyakorlat is.
A Tolna Megyei Önkormányzat által megosztott tapasztalatok szerint a képviselő-testületi ülések megfelelően előkészítettek, az előterjesztések a jegyző segítségével készülnek, egy-egy napirend tárgyalása során a jegyző tájékoztatást nyújt a jogszabályi háttérről. A jegyzői jelzések általában a jogszabályi kötelezettségek hangsúlyozását, az esetleges mulasztás jogkövetkezményeinek ismertetését jelentik.
Borsod-Abaúj-Zemplén megyében a települési és nemzetiségi önkormányzatok között kialakult jó kapcsolat miatt nem volt még arra példa, hogy a jegyző vagy kijelölt megbízottjának a testületi ülésen kellett volna jelzéssel élni törvénysértés észlelése miatt. Általában még a testületi ülést megelőzően, a napirendi javaslatok elkészítése vagy a napirendi pontok áttanulmányozása, átbeszélése során a vitás kérdéseket tisztázzák. A nemzetiségi önkormányzatok ez idáig minden esetben elfogadták a jegyzők előzetes javaslatait, jelzéseit.
A testületi ülések anyaga (előterjesztések, határozati javaslatok) előzetesen egyeztetésre kerülnek a Somogy megyei gyakorlat szerint is, így a jegyzőknek általában nem kell törvénysértés miatt jelzést tenni. Problémát az okoz, hogy a nemzetiségi önkormányzat nem folytathat segélyezést, emiatt alkalmanként előfordult törvényességi jelzés, de a jelzésnek köszönhetően törvénysértő döntés nem született, így további eljárásra sem volt szükség a jegyző részéről.
A Szabolcs-Szatmár-Bereg Megyei Kormányhivatal azt tapasztalta, hogy a jegyző – amennyiben részt vesz a nemzetiségi önkormányzat képviselő-testületi ülésén – minden esetben jelzi, ha törvénysértést tapasztal. A testület tagjai a jegyző jelzését elfogadva a jogszabályoknak megfelelően módosítják eljárásukat, illetve döntésüket. 
A jegyzők és megbízottjaik proaktivitása jellemző Csongrád megyében is. A kormányhivatal törvénysértés jelzésére vonatkozó utalást a megvizsgált jegyzőkönyvekben nem talált. Több településen is előfordul, hogy az ülésen részt vevő jegyző vagy megbízottja az adott napirendhez kapcsolódóan tájékoztatja a jogszabályi háttérről a képviselőket, esetlegesen felhívja a figyelmet egy-egy jogsértés elkerülésére. 
Veszprém megyében a testületi ülésen részt vevő jegyző több esetben felszólalt, jelzett a nemzetiségi önkormányzat ülésén törvénysértés megelőzése érdekében. (például a személyes adatok kezelésére vonatkozó szabályok megsértésének a veszélyére hívta fel a figyelmet, illetve jogosulatlan hatáskörgyakorlás és törvénysértő tiszteletdíj megállapítása miatt került sor törvényességi jelzésre). A nemzetiségi önkormányzatok minden esetben elfogadták a jegyzők jelzését – tájékoztatott a kormányhivatal.

V. A nemzetiségi önkormányzatok költségvetése
2012 májusában az Országos Szlovén Önkormányzat felsőszölnöki székhelyén tartott megbeszélésen az egyik felmerült probléma a nemzetiségi önkormányzatok költségvetési támogatásának kérdése volt. Az AJB-7359/2012. számú jelentésemben már tettem megállapításokat e tárgykörben, javaslatokat azonban nem fogalmaztam meg, miután kizárólag a szlovén önkormányzatok központi költségvetési finanszírozásának hiányosságait tekintettem át.
2011-ben a Kormány – részben a nemzetiségi és etnikai kisebbségi jogok országgyűlési biztosának választási vizsgálata által feltárt visszaélésekre hivatkozással – a települési és területi nemzetiségi önkormányzatok finanszírozási rendszerének átalakításáról döntött. A települési nemzetiségi önkormányzatok általános működési támogatásának összege közel 63 százalékkal csökkent. 
Az egész évre biztosított mintegy 215.000 forint összegű működési célú támogatáson túl a központi költségvetés a nemzetiségi közfeladatok ellátásához feladatalapú támogatást nyújt a nemzetiségi önkormányzatok számára. E támogatásban egy kormányrendeletben meghatározott pontrendszer alapján részesülhettek a települési és a területi nemzetiségi önkormányzatok
–	a társadalmi különbségek felszámolása, a társadalmi felzárkózás érdekében folytatott,
–	az anyanyelv használatával,
–	a helyben működő intézmények tevékenységével,
–	a helyi önkormányzat szociális, ifjúsági feladatainak ellátásával (hatósági feladatok kivételével),
–	továbbá a nemzetiségi közösség sajátos kulturális önazonosságának megerősítését,
–	neveléshez, neveléshez-oktatáshoz fűződő jogainak érvényesítését szolgáló tevékenységük, illetve az e tárgyú képviselő-testületi döntések alapján.
A nemzetiségi önkormányzatok finanszírozási rendszere egy 2013. január 1-jén hatályba lépő jogszabályváltozás következtében alapjaiban változik meg. A helyi nemzetiségi önkormányzatok általános működési támogatását a népszámlálási adatokhoz kötik. Ennek éves összege a települési nemzetiségi önkormányzatok átlagtámogatásának:
–	3 százaléka, ha a nemzetiséghez tartozók száma a településen négy főnél kevesebb,
–	50 százaléka, ha a nemzetiséghez tartozók száma a településen legalább négy, illetve legfeljebb harminc fő,
–	100 százaléka, ha nemzetiséghez tartozók száma a településen legalább harmincegy, illetve legfeljebb ötven fő,
–	200 százaléka, ha a nemzetiséghez tartozók száma a településen meghaladja az ötvenet.
A területi kisebbségi önkormányzatok támogatása is átalakul. Ennek összege az egy települési kisebbségi önkormányzatra eső átlagtámogatás 
–	kétszerese, ha a megyében (fővárosban) működő települési (fővárosi kerületi) kisebbségi önkormányzatok száma legalább tíz, illetve legfeljebb húsz,
–	négyszerese, ha a megyében (fővárosban) működő települési (fővárosi kerületi) kisebbségi önkormányzatok száma meghaladja a húszat.
Az EMET lista alapján összesen 1.013.333.009 forintot fordított a központi költségvetés 2012-ben a települési nemzetiségi önkormányzatok feladatalapú támogatásra. A 2258 települési nemzetiségi önkormányzatból érvénytelenség címén 274 testület esett el a támogatástól, további 108 önkormányzat számára 0 forint támogatást állapítottak meg. A további 1876 települési nemzetiségi önkormányzat így átlagosan 540.156 forint támogatásban részesült. Ez az összeg a minden települési nemzetiségi önkormányzat részére automatikusan folyósított mintegy 215 ezer forint működési célú támogatással együtt látszólag több, mint a 2010. évben – a finanszírozási rendszer átalakítása előtt – biztosított költségvetési keretösszeg. Valójában a nemzetiségi önkormányzatok jelentős része lényegesen kisebb összegű költségvetési forráshoz jutott, mint a korábbi években. A feladatalapú támogatás ugyanis rendkívül differenciált, van olyan önkormányzat, amely számottevő, akár 1 millió forintot is meghaladó támogatásban részesült, ugyanakkor a pontrendszer alapján számos testület számára mindössze néhány tízezer forintot biztosítottak az állami költségvetésből erre a célra.
Megállapítható tehát, hogy a finanszírozási rendszer átalakítása valójában forráselvonást eredményezett a települési nemzetiségi önkormányzatok többségénél.
A fővárosi és megyei kormányhivatal a Korm. rendelet 17. § (1) bekezdése értelmében kezdeményezheti a Magyar Államkincstárnál a központi költségvetésből a helyi önkormányzatnak az önként vállalt feladat ellátásához nyújtott támogatás (a továbbiakban: támogatás) legfeljebb 50%-ának visszatartását vagy megvonását.
A kormányhivatalok válasza egyértelmű nem volt a vizsgálat azzal összefüggő kérdésére, hogy kezdeményezte-e a kormányhivatal a Magyar Államkincstárnál a nemzetiségi önkormányzatnak a központi költségvetésből járó támogatás jogszabályban meghatározott részének visszatartását vagy megvonását.
A Hajdú-Bihar Megyei Kormányhivatal azonban azt jelezte, hogy egy nemzetiségi önkormányzat esetében – a jogszerű működés feltételeinek hiánya miatt – kezdeményezte az Emberi Erőforrások Minisztériumánál a Njtv. 134. §-a alapján a feladatalapú támogatás jogosságának, szükség esetén a támogatás folyósításának felfüggesztését.
Egy helyi nemzetiségi önkormányzat gazdálkodásának vizsgálatát kezdeményezte a Bács-Kiskun Megyei Kormányhivatal az Állami Számvevőszéknél, amely az előzetes tájékoztatás szerint ellenőrzési tervének készítésekor a kormányhivatal jelzését figyelembe veszi. A problémát az okozta, hogy a Magyar Államkincstártól kapott információk szerint a települési önkormányzat nem tud teljes körűen eleget tenni az államháztartás rendje szerinti adatszolgáltatási kötelezettségének, mert a roma nemzetiségi önkormányzat költségvetési adatait az elnök nem biztosítja. (Az információkérésre a nemzetiségi önkormányzattól beérkező válasz függvénye, hogy milyen további törvényességi felügyeleti intézkedésre kerül sor.) 
A kormányhivatal egy nemzetiségi önkormányzati társulással kapcsolatos problémára is felhívta a figyelmem. A megyében 2010 előtt két kistérségben jött létre jogi személyiséggel rendelkező roma nemzetiségi társulás. A Magyar Államkincstár törzskönyvi nyilvántartásba vette őket, ám a társulások valójában érdemi tevékenységet nem fejtettek ki. A 2010. évi nemzetiségi önkormányzati választások során igen jelentős változások történtek. Egyes megszűnt nemzetiségi önkormányzatok helyén nem alakult új nemzetiségi önkormányzat, a társulási tanácsot alkotó tagok (nemzetiségi elnökök) a választásokat követően nemzetiségi önkormányzati mandátumot sem szereztek, stb. Ily módon elmaradt a tisztújítás a társulás továbbra sem működik, de a társulások megszüntetésére sem került sor, éppen annak okán, hogy egyes településeken nem alakult nemzetiségi önkormányzat. A Magyar Államkincstár a törzskönyvi nyilvántartásból a társulást csak az ügyfél kérelmére törölheti, hivatalból vagy kormányhivatal kérésére nem. Az eljárások emiatt nem zárhatók le. A kormányhivatal megítélése szerint a két ügy nem egyedi, hasonló esetek megfelelő jogszabályi előírással elkerülhetők lennének.
A nemzetiségi önkormányzati költségvetési gazdálkodással kapcsolatos általános tapasztalatok azt mutatják, hogy a helyi önkormányzat nemzetiségi önkormányzat gazdálkodásával összefüggő mulasztása miatt Állami Számvevőszéki vizsgálat kezdeményezésére egyetlen megyében sem került sor. Egy területi nemzetiségi önkormányzat állami támogatását azonban a Pest Megyei Önkormányzat visszatartotta. Az őt megillető támogatás folyósítása érdekében a nemzetiségi önkormányzat közvetlenül fordult a Közigazgatási és Igazságügyi Minisztériumhoz.
Mindezek mellett számos, az önkormányzati költségvetési gazdálkodással összefüggő törvényességi intézkedésről adtak számot a kormányhivatalok.
Új kötelezettséget rótt a stabilitási törvény a nemzetiségi önkormányzatokra is: a nemzetiségi önkormányzat évente, legkésőbb a költségvetési határozat elfogadásáig határozatban állapítja meg saját bevételeinek, valamint az adósságot keletkeztető ügyleteiből eredő fizetési kötelezettségeinek a költségvetési évet követő három évre várható összegét. A Békés Megyei Kormányhivatal e rendelkezés betartására hívta fel a nemzetiségi önkormányzatot.
A Fejér Megyei Kormányhivatal számolt be arról, hogy az érintett nemzetiségi önkormányzatok a döntéseiket tartalmazó jegyzőkönyvek alapján nem foglalkozik nemzetiségi feladattal, ezt a törvényességi felhívásra sem tudták igazolni, ezért a feladatalapú támogatástól jogosultság hiányában elestek. Arra is láttunk példát, hogy a kormányhivatal amiatt tett törvényességi intézkedést, mert a nemzetiségi önkormányzat a feladatalapú támogatást nem rendeltetésszerűen használta fel.
Annak a kérdésnek a megítélésében is van még bizonytalanság, hogy mi minősül nemzetiségi közügynek. Egy kormányhivatal az adott rendezvény anyagi támogatására született nemzetiségi önkormányzati határozat kiegészítését szorgalmazta amiatt, hogy abból világosan kitűnjön: a nemzetiségi önkormányzat a Njtv. 2.§ 1. pontjában meghatározott, mely nemzetiségi közügy megvalósítása érdekében hozta a döntését. Hiányosságként merült fel az is, hogy szervezet, egyesület részére nyújtott nemzetiségi önkormányzati támogatásról szóló döntésnél elmaradt az elszámolási kötelezettség Áht. szabályai szerinti előírása. 
A pénzügyi kötelezettségvállalással járó döntések törvényességi vizsgálatán akadt fenn az a nemzetiségi önkormányzati határozat, amelyben a feladat megjelölése nem volt egyértelmű, a megvalósításához felhasználható pontos összeg meghatározása a döntésből hiányzott, ugyanúgy, mint a rendelkezésre álló költségvetési fedezet előirányzat megnevezése. Előfordult az is, hogy nemzetiségi önkormányzatok utólag döntenek a már kifizetett összegek jóváhagyásáról. 
A nemzetiségi önkormányzat számlájával összefüggésben is több kormányhivatalnak kellett intézkedést tennie: a leggyakrabban előforduló probléma az volt, hogy a nemzetiségi önkormányzat önálló számlanyitási kötelezettségét elmulasztotta. Egy másik nemzetiségi önkormányzat egy fizetési számlával rendelkezett ugyan, de azt az Áht. hatályos előírásától eltérően nem a települési önkormányzat számláját vezető pénzintézetnél nyitotta. Előfordult az is, hogy – szintén az Áht. szabályozásával ellentétben – a nemzetiségi önkormányzat két fizetési számlával rendelkezett két különböző pénzintézetnél.
A kormányhivatali törvényességi felhívások külön csoportját képezik azok, amelyek megtételére a költségvetési tervezéssel, illetve beszámolóval összefüggő hibás, vagy hiányzó nemzetiségi önkormányzati döntések miatt volt szükség. Volt nemzetiségi önkormányzat, amely települési önkormányzat költségvetési koncepciójának véleményezését mulasztotta el, volt, amelyik a saját költségvetési koncepciójának elfogadását. Jellemző mulasztás volt az is, hogy a nemzetiségi önkormányzat nem tárgyalta meg a költségvetés teljesítéséről szóló időarányos, féléves vagy/és háromnegyed éves beszámolót. Szignifikáns azoknak a nemzetiségi határozatoknak a száma, amelyek nem feleltek meg a jogszabály költségvetés, illetve beszámoló szerkezete és kötelező tartalma tekintetében fennálló követelményeknek, előírásoknak.
Mindezen működési, illetve mulasztásos jogsértések megszüntetésére a törvényességi felhíváson kívüli egyéb eszköz csupán a Magyar Államkincstárnál a központi költségvetésből járó támogatás jogszabályban meghatározott részének visszatartására vagy megvonására irányuló kormányhivatali kezdeményezés.

A vizsgálat megállapításai
1.	A hatáskör tekintetében
A feladat- és hatáskörömet, valamint ennek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságaimat az Ajbt. határozza meg. 
Az alapvető jogok biztosa – az Ajbt. 18. § (4) bekezdése alapján – a hatóságok tevékenysége során felmerült, az alapvető jogokkal kapcsolatos visszásság megszüntetése érdekében hivatalból eljárást folytathat. A hivatalból indított eljárás természetes személyek pontosan meg nem határozható, nagyobb csoportját érintő visszásság kivizsgálására vagy egy alapvető jog érvényesülésének átfogó vizsgálatára irányulhat. Az ombudsman – Ajbt. 1. § (2) c) pontja szerint, különösen hivatalból indított eljárások lefolytatásával – megkülönböztetett figyelmet fordít a Magyarországon élő nemzetiségek jogainak a védelmére.
A nemzetiségi önkormányzat és a helyi önkormányzat az Ajbt. 18. § (1) bekezdés c) pontja alapján hatóságnak minősül.
Az Ajbt. 37. §-a alapján, ha az alapvető jogok biztosának álláspontja szerint a visszásság valamely jogszabály vagy közjogi szervezetszabályozó eszköz felesleges, nem egyértelmű vagy nem megfelelő rendelkezésére, illetve az adott kérdés jogi szabályozásának hiányára vagy hiányosságára vezethető vissza, a visszásság jövőbeni elkerülése érdekében javasolhatja a jogalkotásra vagy a közjogi szervezetszabályozó eszköz kiadására jogosult szervnél jogszabály vagy közjogi szervezetszabályozó eszköz módosítását, hatályon kívül helyezését vagy kiadását, illetve a jogszabály előkészítőjénél jogszabály előkészítését. 
Az Ajbt. 2. § (2) bekezdésében biztosított jogkörében eljárva az alapvető jogok biztosa akkor is javaslatot tehet az alapvető jogokat érintő jogszabályok módosítására, megalkotására, ha nem állapított meg azokkal összefüggésben visszás hatósági jogalkalmazást.
A nemzetiséghez tartozók számára Alaptörvényben deklarált nemzetiségi jogok érvényesülése hivatalból indított ombudsmani eljárás keretében vizsgálható.

2.	Az alapvető jogok tekintetében
Az alapvető jogok biztosa egy adott társadalmi probléma mögött álló összefüggés-rendszer feltárása során objektív módon, kizárólag alapjogi érvek felsorakoztatásával és összevetésével tesz eleget az Alaptörvényben kapott mandátumának. Az ombudsman akkor jár el helyesen, ha következetesen, zsinórmértékként támaszkodik az Alkotmánybíróság alapvető jogállami garanciákkal és az alapjogok tartalmával kapcsolatos elvi megállapításaira.
Az Alkotmánybíróság a 22/2012. (V. 11.) AB határozatában kinyilvánította, hogy a testület azokra az alapértékekre, emberi jogokra és szabadságokra, továbbá alkotmányos intézményekre vonatkozó megállapításai, amelyek az Alaptörvényben nem változtak meg alapvetően, érvényesek maradnak. Az előző Alkotmányon alapuló alkotmánybírósági döntésekben kifejtett elvi jelentőségű megállapítások értelemszerűen irányadók az Alaptörvényt értelmező alkotmánybírósági döntésekben is. Ez azonban nem jelenti az előző Alkotmányon alapuló határozatokban kifejtettek vizsgálódás nélküli, mechanikus átvételét, hanem az előző Alkotmány és az Alaptörvény megfelelő szabályainak összevetését és gondos mérlegelést kíván. Ha az összevetésnek az az eredménye, hogy az alkotmányjogi szabályozás változatlan vagy jelentős mértékben hasonló, az átvételnek nincs akadálya. Mindezek alapján az Alaptörvény és az alapvető jogok biztosáról szóló 2011. évi CXI. törvény rendelkezései alapján az alapvető jogok biztosaként is követni kívánom a fenti gyakorlatot, így míg az Alkotmánybíróság eltérő álláspontokat nem fogalmaz meg, eljárásom során irányadónak tekintem a testület adott tárgykört érintő eddigi megállapításait.
Az Alkotmány szabályainak a 45/2005. (XII. 14.) AB határozatban történő értelmezésénél az Alkotmánybíróság számba vette, hogy milyen módon alakultak ki a kisebbségi önkormányzatokra vonatkozó rendelkezések. Megállapítása szerint az Alkotmánynak a kisebbségek jogaira vonatkozó szabályait a rendszerváltozás után ismételt alkotmánymódosítások formálták.
a) Az Alkotmány a rendszerváltozás előtt a nemzetiségek egyenjogúságát, az anyanyelv használatának, az anyanyelven való oktatásnak, a saját kultúra megőrzésének és ápolásának biztosítását deklarálta, de további rendelkezést nem tartalmazott.
Az Alkotmánynak az alapvető jogokról és kötelezettségekről szóló fejezetét az Alkotmány módosításáról szóló 1989. évi XXXI. törvény az emberi jogokra vonatkozó nemzetközi egyezmények alapján lényegesen átalakította. A magyar történelmi sajátosságokra tekintettel – a deklaráció megtartása mellett, a 68. §-ba új (1) bekezdést beiktatva – kimondta, hogy a nemzeti és nyelvi kisebbségek részesei a nép hatalmának, államalkotó tényezők. Az Alkotmány újabb módosításáról szóló 1990. évi XVI. törvény a 68. §-t (3) bekezdéssel egészítette ki. Az új szabály szerint a kisebbségek képviseletét biztosítani kell az Országgyűlésben és a tanácsokban. Ez a rendelkezés írta elő, hogy külön törvényt kell alkotni a kisebbségeknek az Országgyűlésben megvalósuló képviseletéről és a kisebbségek képviselőinek választása független az Alkotmány 71. §-a (1) bekezdésében meghatározott általános, egyenlő választójog alapján történő választásoktól.
Az Alkotmány módosításáról szóló 1990. évi XL. törvény megváltoztatta a 68. § (3) bekezdését. Az új (3) bekezdés csak azt állapította meg, hogy a Magyar Köztársaság törvényei a kisebbségek képviseletét biztosítják. Az új (4) bekezdés pedig előírta, hogy a kisebbségek jogairól szóló törvény elfogadásához a jelenlévő képviselők kétharmadának szavazata szükséges. Az önkormányzatokról szóló szabályokat az Alkotmánynak az 1990. évi LXIII. törvénnyel történt módosítása iktatta be az Alkotmányba. Ez az alkotmánymódosítás az Alkotmánynak a tanácsokról szóló rendelkezéseit hatályon kívül helyezte, és kimondta az önkormányzáshoz való jogot. Az Alkotmány 44. §-ának új (1) bekezdése alapján a választópolgárok a helyi önkormányzást az általuk választott képviselőtestület útján, illetőleg a helyi népszavazással gyakorolják. Az új 44/A. § meghatározta az önkormányzás alapjogának tartalmát is. Az Alkotmányt módosító törvény javaslatának indokolása azt is egyértelművé tette, hogy a helyi önkormányzáshoz való joga község, a város, a főváros és kerületei, valamint a megye választópolgárainak közösségét illeti meg a népfelség elve alapján; a választópolgárok az önkormányzás folyamatos gyakorlására képviselőtestületet választanak.
Ugyancsak az 1990. évi LXIII. törvény iktatta be az Alkotmányba a nemzeti és etnikai kisebbségek helyi és országos önkormányzatairól szóló 68. § (4) bekezdését. Ez a kisebbségi önkormányzatokra vonatkozó új szabály azonban csak annyit mondott ki, hogy a kisebbségek önkormányzatokat hozhatnak létre. Ezzel a kisebbségek képviseletének egyik módját megállapította, de sem az önkormányzás tartalmát, sem az önkormányzat létrehozatalának módját, a választások szabályait nem határozta meg.
Az Alkotmánybíróság a 435/B/1997. AB határozatban azt is megállapította, hogy az új szabályozás eredményeként a helyi kisebbségi önkormányzatok – a települési önkormányzatok rendszerébe beépítve – biztosítják a kisebbségi jogok gyakorlását. A Nektv. a helyi kisebbségi önkormányzatokra vonatkozó szabályokat az Alkotmány rendelkezéseivel összhangban határozta meg (ABH 1998, 711, 714-715.).
A 2012. január 1-jén hatályba lépett Alaptörvény XXIX. cikkének (1) bekezdése szerint a Magyarországon élő nemzetiségek államalkotó tényezők. Minden, valamely nemzetiséghez tartozó magyar állampolgárnak joga van önazonossága szabad vállalásához és megőrzéséhez. A Magyarországon élő nemzetiségeknek joguk van az anyanyelvhasználathoz, a saját nyelven való egyéni és közösségi névhasználathoz, saját kultúrájuk ápolásához és az anyanyelvű oktatáshoz.
A nemzetiségek alapvető jogait az Alaptörvény XXIX. cikke határozta meg. Ezek között kiemelt szerepe van annak, hogy a nemzetiségek helyi és országos önkormányzatokat hozhatnak létre. 
A fentebb hivatkozott Alkotmánybírósági határozat azt is rögzíti, hogy az Alkotmány alapjogként szabályozza a nemzeti és etnikai kisebbségek közéletben való részvételének és képviseletének a jogát. A közéletben való részvételnek és a képviseletnek egyik formája a helyi és országos önkormányzatok létrehozásának a joga. Az Alkotmány nem határozza meg azonban ezeknek a jogoknak a konkrét tartalmát, a joggyakorlás szabályait. A közéletben való részvételnek, a képviseletnek és így az önkormányzatok létrehozásának a szabályozása több alapvető alkotmányjogi rendelkezéssel függ össze. Ezek között különösen fontos szerepe van a választási rendszernek, de nagy a jelentősége az önkormányzatok felépítésének, hatáskörének, más állami szervekkel való kapcsolatának.
Az Alaptörvény hatálybalépése szükségessé tette, hogy a nemzetiségek jogait egy új sarkalatos törvény szabályozza. A nemzetiségek jogairól szóló 2011. évi CLXXIX. törvény jelentős változásokat eredményez a nemzetiségi önkormányzatok működése és feladatellátása terén. Az új nemzetiségi törvény alkalmazása a nemzetiségi önkormányzatok részéről nagyfokú aktivitást és megfelelő mélységű jogszabályismeretet követel meg.
A 45/2005. (XII. 14.) AB határozathoz fűzött párhuzamos indokolás szerint az etnikai és nemzeti kisebbségek a magyar politikai közösségen belüli kulturális és politikai közösségek; ezt fejezi ki az, amikor „államalkotó tényezőknek” nevezik a nemzeti és etnikai kisebbségeket. A kisebbségek különleges társadalmi csoportot alkotnak, amelyet nemzetiségi-etnikai és ezen alapuló kulturális identitása különböztet meg a többségtől. Az „államalkotó tényezőként” való elismerés egyben annak az elismerése is, hogy a kisebbségek többséggel egyenlően kezelendők: az államalkotó tényező nem bírhat kevesebb joggal, mint a többségi nemzethez tartozó egyének.
A nemzeti és etnikai kisebbségek jogai elsősorban meghatározott közös – nemzeti és etnikai – tulajdonságokkal bíró egyének alkotmányos jogai, másrészt az egyéni jogok együttes és közös gyakorlására – önkormányzására, azaz önigazgatására – létrejött intézményekben való részvételi jogosultságok (elsősorban a választójog és a választhatóság), illetve a jog a nemzeti és etnikai önkormányzatok szolgáltatásainak igénybevételére. Ezek a jogok a nemzeti és etnikai kisebbségek különleges [speciális] alkotmányos jogai, amelyeket e kisebbségek – éppen a többségtől eltérő, elsősorban kulturális sajátosságaik miatt – a többség számára létrehozott intézményekben, egyáltalán a többségi társadalom intézményeiben, nem képesek gyakorolni. (Így például a nemzeti kisebbséghez tartozó nyilván nem kaphat anyanyelvi oktatást a többségnek anyanyelvi oktatást biztosító iskolákban, egyáltalán nem lehet képes a kisebbségi nyelvet használni a nyelvet nem ismerők között.) A nemzeti és etnikai kisebbségek alkotmányos jogai ezért különleges alkotmányos jogok, amelyek a kisebbségekhez tartozóknak is lehetővé teszik a többségiek számára „természetesen” gyakorolható jogok tényleges gyakorlását. Ezek a speciális alkotmányos jogok csakis a kisebbséghez tartozókat illethetik meg, mert a nemzeti többséghez tartozók ezeket a jogokat a többségi társadalom különböző intézményeiben „természetesen” gyakorolhatják. A nemzeti és etnikai kisebbséghez tartozó egyének alkotmányos jogai a többségtől eltérő kulturális, társadalmi helyzetükön alapulnak, és ennek mértékében illetik meg őket. A nemzeti és etnikai kisebbségi jogok tehát csak azokkal a jogokkal kapcsolatban lehetségesek, amelyek gyakorlásában a nemzeti és etnikai kisebbségek eltérő helyzetben vannak, mint a többségi nemzethez tartozók.
Az ember alapvető (az előbb egzisztenciálisnak nevezett) adottságai – mint születési ideje, születési helye, neme, kora, anyanyelve, családja és sok minden más – az egyén akaratától függetlenül határozza meg identitását. Az alkotmányos jogok pedig együttesen és külön-külön védik az egyén szabadságát arra, hogy adottságai alapján maga határozza meg saját énképét és azonosságtudatát (identitását). Azt is védik az alkotmányos, hogy az egyén maga döntse el, mit tart fontosnak saját élettényeiből, mivel kíván azonosulni, vagy éppen mit kíván megtagadni belőle. Mindez nem változtat azon, hogy a nemzeti és etnikai csoporthoz tartozás nem egyszerűen az egyén döntésétől függ. Az egyén információs önrendelkezési jogánál fogva dönthet arról, hogy életének milyen tényeit és miképpen kívánja másokkal közölni, emberi méltósághoz való joga pedig biztosítja, hogy személyiségének összetevőit, élete „jelentését”, vagy értelmét saját maga és a külvilág számára miként határozza (vagy konstruálja) meg.
A nemzeti és etnikai kisebbséghez tartozás, amely az ezeket a kisebbségeket (és csak őket) megillető alkotmányos jogok gyakorlásának előfeltétele, tehát nem egyszerűen az egyén önrendelkezésének kérdése. A nemzeti és etnikai kisebbségek létezése társadalmi tény, amelyhez az Alkotmány, majd az Alaptörvény és ennek nyomán a jogrendszer különféle jogkövetkezményeket- elsősorban a kisebbségi jogokat, és a nemzeti származás szerinti megkülönböztetés tilalmát kapcsol. A nemzeti és etnikai kisebbségek létezése egyének egy csoportjának együttes létezése, melyet az ő közös azonosságtudatuk tart fenn. Létezésük ezért soha nem egyszerűen az egyes egyének elhatározásától és tudatától függ, hanem attól, vannak-e akik közös identitást vallanak. A nemzeti és etnikai kisebbségek létezése abban áll, hogy bizonyos emberek kölcsönösen elfogadják egymást egy nemzeti-etnikai csoport tagjának. Az egyénnek kétségtelenül alkotmányos joga van arra, hogy ezt az – ebben az esetben csak lehetséges – hovatartozást ne vállalja, vagy erről másokkal semmilyen adatot ne közöljön. Nincs azonban alkotmányos joga arra, hogy önmagát egyoldalúan (önkényesen) egy nemzeti vagy kisebbségi csoport tagjának nyilvánítsa, puszta „önrendelkezése” alapján. A nemzeti és etnikai kisebbséghez tartozás esetében az egyén önrendelkezési joga csak negatíve áll fenn, pozitív értelemben nem.
A nemzeti és etnikai kisebbségek önkormányzatai a kisebbségek alkotmányos jogainak gyakorlására az alkotmány alapján törvényben létrehozott köztestületek. A nemzeti és etnikai kisebbségek önkormányzatai megteremtik és fenntartják a kisebbségek tagjai által csak együttesen gyakorolható alkotmányos jogaik gyakorlásához szükséges személyi, anyagi és szellemi előfeltételeket. A nemzeti és etnikai kisebbségek önkormányzatai önigazgató szervek, amelyekben az igazgatási feladatokat az igazgatottak – a nemzeti és etnikai kisebbségekhez tartozók – maguk végzik. Az önigazgatás az igazgatás olyan módja, amely az igazgatottak számára az őket érintő igazgatásban széles körű önrendelkezést biztosít. Ezért külön alkotmányos szabály nélkül is alkotmányosan kötelező lehet az önigazgatás („önkormányzat” vagy „autonómia”) biztosítása ott, ahol valamely alkotmányos jog gyakorlására az alapjog alanyai csak többen együtt lehetnek képesek [lásd: 41/2005. (X. 27.) AB határozat, ABK 2005. október, 613, 620-621., felsőoktatási törvény.]. Az önrendelkezési jog és az önkormányzás (önigazgatás) közötti szoros összefüggés miatt is alapvető, hogy a kisebbségi önkormányzatok választói és tisztségviselői valóban a nemzeti vagy etnikai kisebbséghez tartozók közül kerüljenek ki.
A nemzetiségek kultúrájának, önazonosságának megőrzésére irányuló szabályok megalkotásánál a törvényhozó széles döntési jogosultsággal rendelkezik, ennek a döntési szabadságnak a korlátait azonban az Alaptörvény rendelkezései, így különösen az alapjogokra vonatkozó szabályok határozzák meg. (45/2005. (XII. 14.) AB határozat)
Az Alkotmánybíróság a 12/2004. (IV. 7.) AB határozatában korábbi határozatokra hivatkozva hangsúlyozta: „Az állam kötelessége az alapvető jogok „tiszteletben tartására és védelmére” a szubjektív alapjogokkal kapcsolatban nem merül ki abban, hogy tartózkodnia kell megsértésüktől, hanem magában foglalja azt is, hogy gondoskodnia kell az érvényesülésükhöz szükséges feltételekről. Ennek érdekében a jogalkotó köteles olyan szabályozást alkotni, amely a lehető legnagyobb mértékben biztosítja az alapjogok érvényesülését.”
Az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdése alapján Magyarország független, demokratikus jogállam. Az Alkotmánybíróság korábbi töretlen gyakorlata alapján ennek a jogállami minőségnek nélkülözhetetlen eleme a jogbiztonság. Az Alkotmánybíróság által gyakran hivatkozott tétel, hogy a jogbiztonság az állam – és elsősorban a jogalkotó – kötelességévé teszi annak biztosítását, hogy a jog egésze, egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára. A jogbiztonság követelménye nemcsak az egyes normák egyértelműségét követeli meg, de az egyes jogintézmények működésének kiszámíthatóságát is. Jogalkotásra csak a jogbiztonság alkotmányos elvének megfelelően kerülhet sor.
Az Alkotmánybíróság megállapítása szerint a közérdekű információkhoz való szabad hozzáférés a közhatalmat gyakorló szervek tevékenysége ellenőrizhetőségének alkotmányos biztosítéka. A nyilvánosság, a közhatalom demokratikus működésének a próbája. A közérdekű adatok megismerhetősége tehát a közhatalom, a közügyek intézésének áttetszőségét, mint alapvető demokratikus intézmény garantálását is jelenti. A közérdekű adatok nyilvánossága és az azokhoz való hozzáférhetőség ezért a demokratikus jogállamiság alapvető alkotmányos biztosítéka. [32/1992. (V. 29.) AB határozat, 34/1994. (VI. 24.) AB határozat]

3. Az ügy érdeme tekintetében
A nemzetiségi önkormányzatok törvényességi felügyeletével kapcsolatos szabályok 2012. január 1-jén léptek hatályba. 
A Njtv. a 146. §-ában kimondja, hogy a kormányhivatalok a helyi önkormányzatok törvényességi felügyeletének rendjével egyező tartalommal és módon látják el a nemzetiségi önkormányzatok törvényességi felügyeletét. 
A kormányhivatal tehát a törvényességi felügyeleti eljárása keretében vizsgálja a nemzetiségi önkormányzati működéssel kapcsolatos esetleges anomáliákat mind a nemzetiségi, mind a helyi önkormányzat oldaláról, illetve felügyeli a két szervezet együttműködését is.
A kormányhivatalok bevonásával történő vizsgálat nem korlátozódhatott a nemzetiségi önkormányzatok működéssel összefüggő jogkövető magatartásának vizsgálatára. A törvényességi felügyeleti eljárás összegyűjtött tapasztalatai alapján a vizsgálat arra a kérdésre is kereste a választ, hogy a helyi önkormányzatok hogyan tesznek eleget a nemzetiségi jogok biztosításával kapcsolatos kötelezettségeinek, melyek ezeknek az akadályozó tényezői, ezért a vizsgálat egyik kiemelt célterülete volt, hogy a nemzetiségi önkormányzatok működési feltételeinek 2012. június 1-jén hatályba lépő szabályozása hogyan biztosítja a törvény szerinti jogi környezetet és technikai feltételeket a nemzetiségi önkormányzatok számára.

3.1. A nemzetiségi önkormányzatok jegyzőkönyveinek felterjesztése
A vizsgálat feltárta, hogy a nemzetiségi önkormányzatok törvényes működésének biztosításával összefüggő problémák egyik legmarkánsabb okozója az, hogy a törvényességi felügyeletet ellátó szerv nem értesül a nemzetiségi önkormányzat megtartandó üléséről. Emiatt az ülés megtartását, illetőleg az ülésről készült jegyzőkönyv felterjesztésére nyitva álló határidő elteltét követően nincs alkalma – a fokozatosság elve alapján – eljárási intézkedéseket tenni, sok esetben ezért csak a törvényességi felhívás eszköze marad a mulasztásos jogsértések pótlására.
A közérdekű adatok megismerésének jogát az Alaptörvény mindenki számára biztosítja.  Amint arra az Alkotmánybíróság rámutatott, a közügyek intézésének átláthatósága, a nyilvánosság biztosítása a közhatalmat gyakorló szervek tevékenységének, demokratikus működésének garanciája. 
A helyi nemzetiségi önkormányzat kötelező és önként vállalható közfeladatait a Njtv. 115-116. § -ai határozzák meg. A nemzetiségi önkormányzat döntéseit a testület ülésén hozza. A testület üléséről jegyzőkönyvet kell készíteni, és azt a törvényi határidőn belül továbbítani is szükséges az illetékes kormányhivatalhoz törvényességi vizsgálat céljából.   A nemzetiségi önkormányzat testületi ülésére készült előterjesztések és jegyzőkönyvek megtekinthetőek.  
Az Infotv. előírja, hogy a közfeladatot ellátó szerv a feladatkörébe tartozó ügyekben – így különösen az állami és önkormányzati költségvetésre és annak végrehajtására, az állami és önkormányzati vagyon kezelésére, a közpénzek felhasználására és az erre kötött szerződésekre, a piaci szereplők, a magánszervezetek és -személyek részére különleges vagy kizárólagos jogok biztosítására vonatkozóan – köteles elősegíteni és biztosítani a közvélemény pontos és gyors tájékoztatását. 
A jegyzőkönyvek (és előterjesztések) pótlása ügyében követett általános kormányhivatali gyakorlat szerint az információszolgáltatási kötelezettség törvény szerint hiába az elnököt kötelezi, praktikusan a kormányhivatal – és más állami szerv is – a jegyzőt tudja elérni, és a hiányosság pótlását az önkormányzati hivatal vezetőjétől kéri. Ezek a külön intézkedések a kormányhivatalok hatékonyságát csökkenti, és a leterheltséget növeli mindkét – kormányhivatal és önkormányzati hivatal – irányába is. Fontosabb azonban, hogy emiatt elhúzódik a törvényességi vizsgálat is, szélsőséges esetben pedig a jogsértés folyamatosan fennáll.
A Ket. szerint a hatóságok kötelesek a jogszabályban meghatározott hatáskörüket gyakorolni. El kell hárítani tehát azokat az akadályokat, melyek a kormányhivatal hatáskör-gyakorlási kötelezettségének teljesítése útjában állnak. A törvényességi felügyeleti hatáskör ellátása érdekében ezért elengedhetetlen, hogy a kormányhivatal a nemzetiségi önkormányzat üléséről készült jegyzőkönyvvel értesüljön az ülés időpontjáról.
A közérdekű adatok megismerésével összefüggő visszásságot okoz, ha a nemzetiségi önkormányzat az üléséről készült jegyzőkönyvet a törvényben megszabott határidőig nem készíti el, és nem gondoskodik annak megismerhetőségéről. A polgárok közérdekű adatok megismeréséhez fűződő alapvető jogát korlátozza az is, ha a kormányhivatal sem kapja kézhez a jegyzőkönyvet, ezért nem tudja elkezdeni a törvényességi felügyeleti eljárást, és ennek keretében nem tudja elrendelni a jegyzőkönyv határidőben történő elkészítését, ezáltal megismerhetőségének biztosítását.
A vizsgálat alapján megállapítottam, hogy a nemzetiségi önkormányzatok testületi üléseiről készült jegyzőkönyvek késedelmes felterjesztése miatt a törvényességi felügyeleti szerv gyakran határidőn túl értesül a nemzetiségi önkormányzat döntéseiről, ami miatt az esetleges jogszabálysértések megszüntetésére is késedelemmel kerül sor. Ez ellentétes a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelményével. A jogszabálysértések megszüntetése, illetve a jogszabálysértések megszüntetésének elhúzódásának megelőzése érdekében szükség van a jelenlegi szabályozás kiigazítására. 

3.2. A nemzetiségi önkormányzatok jegyzőkönyveinek továbbítása
A jegyzőkönyvek továbbításának rendjével kapcsolatos anomáliákra szintén a kormányhivatali tapasztalatok hívták fel a figyelmet.
A jegyzőkönyvek felterjesztésének kérdésben mindezidáig nem alakult ki egységes gyakorlat. A probléma gyökere a Njtv. rendelkezései között fennálló kollízióban rejlik. 
A Njtv. 80. § (1) bekezdése úgy rendelkezik, hogy a helyi önkormányzat a helyi nemzetiségi önkormányzat részére – annak székhelyén – biztosítja az önkormányzati működés személyi és tárgyi feltételeit, továbbá gondoskodik a működéssel kapcsolatos végrehajtási feladatok ellátásáról, és az önkormányzati működés feltételei és az ezzel kapcsolatos végrehajtási feladatok között megjelöli a testületi ülések jegyzőkönyveinek előkészítését és postázását. A Njtv. 95. § (3) bekezdése viszont úgy rendelkezik, hogy a települési nemzetiségi önkormányzat elnöke a jegyzőkönyvet az ülést követő tizenöt napon belül megküldi a fővárosi és megyei kormányhivatalnak, valamint a helyi önkormányzat által a 80. § szerinti megállapodásban megjelölt személynek.
A Njtv. tehát kimondja, hogy a nemzetiségi testületi ülések jegyzőkönyveinek postázásáról a helyi önkormányzat gondoskodik, és azt is, hogy a nemzetiségi önkormányzat elnöke a jegyzőkönyvet az ülést követő tizenöt napon belül megküldi kormányhivatalnak. A rendelkezés nem egyértelmű, módot ad többféle értelmezésre is. 
Értelmezhető volna akként is, hogy a jegyzőkönyveket felterjesztő kísérőlevelet a nemzetiségi önkormányzat elnöke írja alá, és az önkormányzati hivatal – együttműködési megállapodásban rögzített – ügyintézője a jegyzőkönyvet a kísérőlevéllel postázza, ahogyan ezt a Somogy Megyei Kormányhivatal hozta fel példaként. Ennek azonban egységes gyakorlata nem alakult ki.
A vizsgálat során felszínre került esetek azt bizonyítják, hogy eltérő gyakorlat alakult ki az országban, ami jogsértést is előidézhet. Miután a jogszabály többféleképpen értelmezhető a jegyzőkönyv felterjesztéséért felelős személy tekintetében, így előfordulhat, hogy a jogszabály eltérő rendelkezéseiben felelősként feltüntetett egyik szerv sem küldi meg a jegyzőkönyvet törvényességi vizsgálatra, így nem érvényesül a jogszabály törvényes működést biztosítására vonatkozó, törvényességi felügyelettel kapcsolatos kógens rendelkezése.
A Njtv. a hivatkozott rendelkezései ellentmondóak, eltérő gyakorlatot indukálnak. Mivel a jogszabályi rendelkezés nem világos, nem egyértelmű, fennáll a jogállamiságból levezethető jogbiztonsághoz fűződő alapvető jog sérelmének veszélye.

3.3. A nemzetiségi önkormányzati működés problematikája
Az elmúlt években a nemzetiségi önkormányzatok alapvető problémája volt, hogy a jogalkotó nem határozta meg, milyen módon kell a helyi önkormányzatnak biztosítania a testületi működéshez szükséges helyiséghasználatot. A Njtv. ezt úgy kívánta megoldani, hogy a helyi önkormányzatnak a nemzetiségi önkormányzat számára az igénye szerint, de legalább havi 16 órában szükséges biztosítania a működéshez a helyiséget. Fontos, hogy a helyi önkormányzatok ezt a rendelkezést ne szűkítően értelmezzék, vagyis ne csak 16 órában maximálják a helyiséghasználat terjedelmét. E kötelezettség teljesítése érdekében indokoltnak tartom, hogy a kormányhivatalok fokozott figyelmet fordítsanak a nemzetiségi önkormányzatok törvényességi felügyeletére.
Egy másik problémakör a nemzetiségi önkormányzatok határozathozatali kötelezettségének elmulasztásával – azaz az ülések megtartásával – függ össze. A Njtv. azt mondja ki, hogy a nemzetiségi önkormányzat képviselő-testülete, közgyűlése szükség szerint, a szervezeti és működési szabályzatban meghatározott számú, de évente legalább négy ülést tart. A szükség szerint elvileg magába foglalja azt is, hogy a nemzetiségi önkormányzat számára külön jogszabályban rögzített döntéshozatali kötelezettség teljesítése miatt szükséges az ülés megtartása. 
A kormányhivatal törvényességi vizsgálata alapján feltárt jelenlegi gyakorlat azonban azt mutatja, hogy a jogalkalmazók bizonyos hányada a költségvetés, beszámoló elfogadásához, és további, külön törvényben szabályozott döntések meghozatalához elengedhetetlen ülések megtartása nem tartozik a „szükség szerinti” kategóriába.
A nemzetiségi önkormányzatok törvényes működése, a nemzetiséghez tartozók kollektív nemzetiségi jogainak maradéktalan érvényesülése, a jogbiztonsághoz fűződő alapjogokkal összefüggő visszásság elkerülése érdekében szükséges, hogy a jogszabály kógens módon rögzítse azt is, hogy a nemzetiségi önkormányzat ülését a külön jogszabályban rögzített döntés meghozatalára nyitva álló határnapig össze kell hívni. 
A kormányhivatalok válaszainak áttekintéséből az is kitűnik, hogy a nemzetiségi testületek jogalkalmazásában még mindig jelentős hiányosságok mutatkoznak. A szolgáltatott adatokat vizsgálva az is látható, hogy a törvényességi észrevételek tárgyai jól elkülöníthetően két csoportba sorolhatók: a gyakran, már-már rutinszerűen előforduló típushibák, és az egy-egy esetben felbukkanó jogsértések. 
Szükséges azt is megvizsgálni, milyen okok húzódnak a nemzetiségi önkormányzatok jogszabállyal ellentétes döntései, eljárásai hátterében.
A jegyzőkönyvek késedelmes, hiányos megküldésével kapcsolatos problémák gyökerei – az elmúlt több mint egy évtizedes ombudsmani gyakorlat tapasztalatait is figyelembe véve – alapvetően a nemzetiségi önkormányzatok önkormányzati rendszerben elfoglalt helyzetében keresendők. 
A Njtv. expressis verbis deklarálja: a nemzetiségi önkormányzatok, illetőleg a nemzetiségi és a helyi önkormányzatok között nincs alá-fölérendeltségi viszony. A hatályos normaszöveg pedig minden korábbi szabályozásnál részletesebben taglalja az önkormányzati működés helyi önkormányzat által biztosítandó feltételeit és az ezzel kapcsolatos végrehajtási feladatokat. Úgy vélhetnénk, ezek a rendelkezések megfelelően biztosítják, hogy a nemzetiségi önkormányzatok valóban függetlenül gyakorolhassák az őket megillető, Alaptörvényben biztosított kollektív nemzetiségi jogaikat.
A jelenlegi jogi környezetben azonban a nemzetiségi önkormányzatok két ok miatt is kiszolgáltatottá válhatnak. Ennek objektív oldala, hogy a nemzetiségi önkormányzat saját hivatallal nem rendelkezik, apparátusa nincs. A helyi önkormányzat rendelkezik a működési feltételeivel, amelyeket biztosítania kell nem csak önmaga, de a település nemzetiségi önkormányzata, nemzetiségi önkormányzatai számára is. Az elmúlt évek során láthattunk kiváló példákat a két önkormányzat közötti mintaszerű együttműködésre, de teljesen extrém estek is előfordultak, ha csak az adminisztrációval kapcsolatos feladatellátással kapcsolatos anomáliákat vesszük figyelembe. Nem hagyhatjuk azt sem figyelmen kívül, hogy napjainkban a helyi önkormányzatok költségvetési mozgástere is szűkül, és a források csökkenésével a nemzetiségi önkormányzatra, önkormányzatokra eső ráfordítás mértéke is fogyatkozik. Elegendő itt csak azt a példát felhozni, hogy a nemzetiségi önkormányzat azért esik el az addig önállóan használt, helyi önkormányzati tulajdonba álló helyiségtől, mert a helyi önkormányzat bevételei növelése érdekében kénytelen piaci áron bérbe adni azt. Mégsem lehet kizárólag a humán erőforrás, az eszköz, vagy a forráshiányra, illetve csak erre visszavezetni az adminisztrációs okok miatt bekövetkezett nemzetiségi önkormányzati jogsértéseket.
A nemzetiségi önkormányzatok lehetséges kiszolgáltatottságának szubjektív oka az emberi tényező, a személyes kapcsolatok minősége, az esetleges személyes konfliktusok. Erről válaszleveleikben a kormányhivatalok is rendre, mint akadályozó tényezőről számolnak be. Azonban sem egzakt módszer, se kapacitás nincs az ilyen – időnként polgári perig is eljutó – személyes konfliktusok a kezelésére, feloldására. A kormányhivatal ilyen esetben az egyeztetés, a személyes konzultáció eszköztárát bevetve tehet erőfeszítést a nemzetiségi önkormányzati ügyek törvényes mederben tartására. Számos esetben az ombudsmani eljárás kezdeményezésére kerül sor, mely eljárás során is felszínre kerül a nemzetiségi és a helyi önkormányzati vezető között húzódó személyes ellentét.
A problémák másik gócpontja a működési feladatok ellátásában rejlik. A helyi önkormányzat képviselő-testülete mellett működik az önkormányzat hivatala, a testületet vezető polgármester munkáját pedig a helyi önkormányzat által kiválasztott jegyző segíti. Az Ötv. egyértelműen kimondja, hogy a jegyző gondoskodik az önkormányzat működésével kapcsolatos feladatok ellátásáról. 
A Njtv. 80. §-a nem nevesíti a jegyzőt a nemzetiségi önkormányzat működésével kapcsolatos feladatok ellátásának vonatkozásában. A működéssel kapcsolatos végrehajtási feladatok ellátását – összefoglalóan fogalmazva – a helyi önkormányzatra telepíti. Ennek részletszabályait rögzítő, a két önkormányzat által kötendő együttműködési megállapodásban lehet meghatározni pontosan: ki az a személy, aki ezeknek a feladatoknak az ellátásáért az önkormányzat hivatalában felel, a jegyző, vagy a megbízottja.
A probléma egyrészt az, hogy annak ellenére, hogy a Njtv. együttműködési megállapodásban, és szervezeti és működési szabályzatban rendeli el rögzíteni, ki az a személy a helyi önkormányzat apparátusában, aki ellátja a nemzetiségi önkormányzat működéséhez kapcsolódó feladatokat, ez gyakran mégsem kerül bele a megállapodásba. Másrészt viszont azzal is számolni kell, hogy az a megbízott köztisztviselő, aki a nemzetiségi önkormányzatok munkáját segíti, csak ritka esetben teljes, túlnyomó többségben osztott munkakörben látja el ezt a feladatot. Mindezek a nemzetiségi önkormányzat testületi működésével kapcsolatos feladatok ellátását nem mozdítják előre, a nemzetiségi önkormányzat „mostohatestvér” marad.
Döntően befolyásolja a nemzetiségi önkormányzat munkáját, hogy milyen a nemzetiségi önkormányzat és az apparátus közötti kapcsolat minősége.
A jegyzőkönyvek alapvető alaki, tartalmi, adminisztrációs hibái a nemzetiségi önkormányzat működésének feltételeit biztosító önkormányzati hivatal részéről történő odafigyeléssel kiküszöbölhetőek. A Fejér Megyei Kormányhivatal ezzel kapcsolatosan úgy fogalmaz: a jegyzőkönyvek minősége tükrözi azt, hogy a helyi önkormányzat jegyzője, vagy az ezzel megbízott ügyintéző nyújtott-e segítséget az előterjesztések elkészítéséhez, illetve a jegyzőkönyv megírásához.
Példaként a Győr-Moson-Sopron Megyei Kormányhivatal tapasztalatai is hivatkozhatók: e szerint a legtöbb esetben a jegyzők továbbra is segítik a nemzetiségi önkormányzat működését, közreműködnek a jegyzőkönyvek elkészítésében. Emiatt a jegyzőkönyvek tartalmi és formai minősége és a felterjesztési gyakorlata az elmúlt évekhez képest javult. Ahol a nemzetiségi önkormányzat nem igényli a jegyző segítségét, ott gyakrabban előfordul, hogy a jegyzőkönyvek hiányosak, illetve jelentős késéssel érkeznek meg a kormányhivatalhoz. 
Van azonban egy másik aspektusa is ennek a kérdésnek. Az adminisztrációs segítségnyújtás nem azonos a szakmai támogatással.
A Njtv. 80. § (4) bekezdése úgy rendelkezik, hogy a helyi önkormányzat és a helyi nemzetiségi önkormányzat megállapodásában rögzíteni kell, hogy a jegyző vagy annak – a jegyzővel azonos képesítési előírásoknak megfelelő – megbízottja a helyi önkormányzat megbízásából és képviseletében részt vesz a nemzetiségi önkormányzat testületi ülésein és jelzi, amennyiben törvénysértést észlel.
Azt a Mötv. 132. § (1) bekezdésének k) pontja írja elő, hogy a kormányhivatal szakmai segítséget nyújt a helyi önkormányzatnak – ide tartozóan a helyi nemzetiségi önkormányzatnak is – a feladat- és hatáskörébe tartozó ügyben. Mindebből az is következik, hogy helyben a jogszabály nem nevesít olyan szervet, amelynek feladatkörében eljárva szakmai segítséget kell nyújtania a nemzetiségi önkormányzatnak. A jegyző – vagy megbízottja – csak a nemzetiségi testület ülésén köteles jelezni, ha törvénysértést észlel, a kormányhivatal pedig a nemzetiségi képviselők számára – a távolság okán is – korlátozottan érhető el.
A jelenlegi jogi és szervezeti környezetben megoldás lehet a nemzetségi joganyaggal kapcsolatos ismeretek átadása, a nemzetiségi vezetők szükség szerinti képzése. Hasznos volna a nemzetiségi elnökök mellett a képviselők nemzetiségi önkormányzatra vonatkozó tudásanyaggal történő ellátása különösen a nemzetiségi önkormányzati választásokat követően, amikor az újonnan választott nemzetiségi képviselők kerülnek szembe az önkormányzati joganyag kihívásaival.
A jogalkotó felismerte ennek szükségességét, ezt tükrözi a Njtv. azon rendelkezése, mely alapján a nemzetiségi önkormányzati képviselőnek megbízatásának ideje alatt legalább egy alkalommal köteles részt vennie a kormányhivatal által szervezett ingyenes képzésen. Ez a rendelkezés azonban egyrészt csak a 2014. évi általános nemzetiségi önkormányzati választások kitűzése napján lép hatályba, tehát azt követően alkalmazandó, másrészt általánosságban a nemzetiségi önkormányzati képviselőkre vonatkozik. Ezzel szemben a nemzetiségi önkormányzat elnökének vannak olyan kötelezettségei, amely szakmai szempontból indokolják a nemzetiségi önkormányzati működéssel kapcsolatos ismereteinek rendszeres bővítését, szakmai képzését.
Mindezen feltételek hiányában nem biztosítható maradéktalanul a nemzetiségi önkormányzatok jogkövető magatartása. A nemzetiségek az Alaptörvény XXIX. cikk (2) bekezdésében biztosított önkormányzáshoz való joga érvényesülése érdekében gondoskodni kell a nemzetiségi önkormányzati képviselők képzésére vonatkozó határidőt érintő törvényi határidő módosításáról, az előre hozott határidőhöz igazítva pedig ki kell alakítani a nemzetiségi vezetők képzésének feltételeit is, ide értve az ezzel összefüggő tudásbázis létrehozását is.

3.4. Szakmai segítségnyújtás, kapcsolattartás, ismeretszerzés
A nemzetiségi önkormányzatok törvényes működését jelentősen elősegíti, ha jó szakmai kapcsolatot ápolnak a jegyzőkkel, illetve, ha a kormányhivatal segítőkészen és gyorsan reagál a feltett kérdésekre, a felmerült problémákra. 
Az a kormányhivatalok törvényességi felügyeleti tapasztalatainak vizsgálatából is kitűnik, hogy igen széles a választéka annak az eszköztárnak, amelyre támaszkodva a kormányhivatalok szakmai segítségnyújtási kötelezettségüknek eleget tesznek. Az adott kormányhivataltól – a megye elhelyezkedésétől, a nemzetiségi önkormányzatok számától, a helyi önkormányzatok tekintetében már kialakult eljárási gyakorlattól stb. – függ, hogy milyen eszközt választ a nemzetiségi önkormányzatok, illetve a működésüket támogató apparátus tevékenységének szakmai segítésére.
Az ezzel kapcsolatos fenti összegzéssel nem az a cél, hogy az egyes megyékben követett gyakorlatról értékítéletet alkossunk, a szakmai segítségnyújtás megyénkénti gyakorlatának közreadása jóval inkább szakmai céllal történt: a jó gyakorlatok további hasznosításának szándékával.
Mindazonáltal szükséges néhány dolgot megjegyezni. Mindenekelőtt azt, hogy függetlenül attól, hogy milyen csatornán, de a jegyzőkhöz és a nemzetiségi önkormányzati elnökökhöz ugyanazt a témát illetően teljes körűen kell eljutnia a szükséges információknak. A kormányhivatali gyakorlatok között találhatunk példát arra, hogy a nemzetiségi elnökök és a jegyzők, illetve a megbízott nemzetiségi referensek tájékoztatására egyidejűleg tartott szakmai esemény keretében került sor.
Azt sem szabad figyelmen kívül hagyni, hogy a nemzetiségi önkormányzatok nem mindegyike rendelkezik ugyanolyan szintű infokommunikációs lehetőségekkel (eszközökkel, ismerettel), mint a helyi önkormányzatok jegyzői, vagy akár egy másik nemzetiségi önkormányzat. (Nincs információ arról, készült-e erről felmérés, nyilvántartás, van-e erről rendelkezésre álló adat.) Erre a segítségnyújtás szakmai bázisának létrehozásakor szükséges figyelemmel lenni: a honlapon elhelyezett rendszeresen frissülő digitális tartalmak, elektronikus hírlevelek elérhetősége, hasznosulása így korlátozottá válhat a szóban forgó – főként a hátrányos helyzetű térségekben fekvő települések – nemzetiségi önkormányzatai számára. Különösen így lehet ez azokban a térségekben, ahol a hátrányok összeadódnak, és jobban érezhető a digitális szakadék hatása is.
A vizsgálat azon tapasztalatáról sem feledkezhetünk meg, hogy több esetben olyan önálló helyiségük sincs a nemzetiségi önkormányzatoknak, ahová saját (például pályázati úton szerzett) számítástechnikai eszközeiket elzárhatnák, így ez is gátjává válhat az infokommunikációs csatornák – alapvetően a számítógép, nyomtató – használatának. 
A 21. században azonban szükség van az e-mail gyorsaságára az információk továbbításánál, az interneten tárolt, és közvetlenül megismerhető szakmai tartalmak elérhetőségére. A kormányhivatali honlapon elhelyezett elektronikus tartalmak egy folyamatosan elérhető tudásbázist jelentenek, hátrányuk azonban, hogy személytelenek. A kör-email személyre szabottabb, de magában hordozza annak veszélyét, hogy nem minden nemzetiségi önkormányzati elnökhöz jut el. Az állásfoglalások személyre szabottak, és el is jutnak a szakmai segítségnyújtást kérőhöz. Azonban, ha a közérdeklődésre méltán számot tartó témában született szakmai állásfoglalás a két fél közötti kommunikációs csatorna határain nem jut túl, hasznos tartalom veszik el a többi szereplő számára, tehát ezeknek az állásfoglalásoknak a közzétételéről is gondoskodni szükséges.
Mindezek mellett sem feledkezhetünk meg az interaktivitás fontosságáról. Eltérő gyakorlat alakult ki az egyes megyékben, a tekintetben is, hogy a jogszabály szerinti szóbeli, vagy az írásbeli segítségnyújtást helyezik a kormányhivatalok előnybe. Nyilván a szóbeli segítségnyújtás a gyorsabb, személyesebb, interaktívabb, a személyes interakción alapuló segítségnyújtás tehát elhagyhatatlan, de az is igaz, hogy „az írás megmarad”.
Itt kell kitérni azokra a fórumokra, vitanapokra, konferenciákra, szakmai napokra, amelyek nemcsak az érintettek szakmai felvilágosítását, hanem az egymás közötti tapasztalatcserét, a jó gyakorlatok, illetve az elkerülendő esetleges hibák megismerését, és nem utolsósorban a kapcsolatok kiépítését, kapcsolati háló létrejöttét is előmozdítják, amelyek a nemzetiségi önkormányzatok tevékenysége szempontjából további lényeges segítséget is jelenthetnek.
Kétségkívül közrehatnak a fenti tények is abban, hogy a kormányhivatalok véleménye a segítségnyújtás leghatékonyabb eszközéről megoszlik, de a választott módszer nyilvánvalóan nem is lehet azonos. Az egyes kormányhivatalok maguk érlelik ki a szakmai segítségnyújtás, mint a nemzetiségi önkormányzatok jogszerű működésének kulcsfontosságú, az adott megyére érvényes legeredményesebb eszközeit. A hátrányos helyzetű térségben fekvő települések nemzetiségi önkormányzatainak tevékenységét illetően szükséges esélykiegyenlítő intézkedéseket tenni a területi hátrányok, illetve a digitális szakadék okozta lemaradás mérséklésére. Az ehhez szükséges források allokációja a feladatarányos támogatás rendszerén keresztül, a vonatkozó jogszabályok megfelelő módosításával érhető el.
Mindezekre figyelemmel megállapítottam, hogy kiegyenlítetlek az ország nemzetiségi önkormányzatainak működési lehetőségei, mely az esélyegyenlőséghez és a nemzetiségek önkormányzáshoz való joga tekintetében hordozza az alapvető jogok sérelmének veszélyét.

3.5. A helyi és a nemzetiségi önkormányzatok együttműködését szabályozó rendelkezések
A nemzetiségi önkormányzatok működési feltételeinek biztosításával kapcsolatos törvényességi gyakorlat tükrében három megállapítást mindenképpen tenni kell:
Egyrészt a jogalkalmazókat megzavarhatta az együttműködési megállapodás Njtv.-ben rögzített határidőknek a látszólagos ellentmondása. A jogszabályban azonban nincs ellentmondás: az együttműködési megállapodásokat törvény szerint 2012. június 1-jéig meg kellett kötni, és a szervezeti és működési szabályzatokat pedig a megállapodás megkötését, módosítását követő harminc napon belül kellett módosítani a helyi és a nemzetiségi önkormányzatoknak is.
A jogalkotó a lépcsőzetes hatálybaléptetéssel az önkormányzatoknak lehetőséget biztosított a jogszabály végrehajtására való felkészülésre, a feltételek kialakítására mind a 2013. évi költségvetési tervezés, mind a helyi nemzetiségi önkormányzatok működési feltételeinek 2013. január 1-jétől történő biztosítása tekintetében.
Másrészt a vitás esetek tükrében az együttműködési megállapodások megkötésével kapcsolatosan további eljárási szabályok rögzítése szükséges. Ahogyan erről több kormányhivatal is beszámolt, és amint ezt a korábbi évek ombudsmani gyakorlata is mutatta, nem minden esetben sikerül megegyezni a működési feltételeket illetően a partner önkormányzatoknak. Ennek lehet az a következménye, hogy a meg nem kötött együttműködési megállapodás okán törvénysértést követ el mindkét önkormányzat. További törvénysértést követnek el azzal, amennyiben a szervezeti és működési szabályzataikat – aláírt megállapodás hiányában – nem vizsgálják felül: a helyi önkormányzat nem képes az SzMSz-ben rögzíteni, hogy milyen módon látja el a nemzetiségi önkormányzatok működési feltételeinek biztosításával kapcsolatos kötelezettségeit, illetve a 2013. évi költségvetés tervezési folyamatának megállapodásban való rögzítésének hiánya miatt a nemzetiségi önkormányzat költségvetésének előkészítését és megalkotását is veszélyezteti.
A Njtv. 80. § (3) bekezdése egyértelmű rendelkezést tartalmaz arra az esetre, amikor a 80. § szerinti megállapodás megkötésére határidőben nem kerül sor. Ekkor a fővárosi és a megyei kormányhivatal soron kívüli eljárást folytat le, ennek keretében egyeztetést koordinál a felek között. Az egyeztetés eredménytelensége esetén azonban csak a „kedvezményezett” nemzetiségi önkormányzat számára biztosít további eljárási lehetőséget a bírói út megnyitásával, a „kötelezett” helyi önkormányzat számára ezt nem teszi lehetővé. 
A nemzetiségi feladatok ellátását, a nemzetiségi érdekek érvényesülését azt szolgálja, ha eredménytelen kormányhivatali egyeztetés esetén a törvénysértő állapot minél kevesebb ideig áll fenn. Ez egyrészről a Njtv.-ben az együttműködési megállapodás megkötésére megszabott jelenlegi határidőkhöz igazított további pontos határnapok kitűzésével érhető el (ki, hány napon belül kezdeményezi a kormányhivatal eljárását, a kormányhivatal hány napon belül köteles kitűzni az egyeztetést, sikertelen egyeztetést követi-e újabb, ha igen hány napon belül, a kormányhivatali egyeztető eljárásra nyitva álló napok száma, stb.). Másrészről azonban szükséges volna lehetőséget biztosítani a bírósági eljárás megindítására a nemzetiségi önkormányzat mellett a helyi önkormányzat, esetleg a kormányhivatal számára is. A további késedelem elkerülése érdekében erre vonatkozóan szintén szükséges volna rögzíteni a pontos határidőket.
Minderre azért van szükség, mert a nemzetiségi önkormányzat működésének alapvető feltételei kerülnek rögzítésre az együttműködési megállapodásban, és sok esetben, amíg nincs megállapodás, a nemzetiségi önkormányzatok jogszerű működése sem lehetséges, vagy éppen akadályozott (például a testületi ülés nyilvánosságának biztosítása tekintetében) a fizikai, technikai feltételek rendezetlensége miatt. Ennek okán a nemzetiségi önkormányzat nem képes ellátni azt a feladatát, aminek ellátása érdekében megválasztották. Emiatt pedig a nemzetiséghez tartozók nemzetiségi jogai sérülnek.
Harmadrészt a működési feltételek biztosításával, pontosabban az erről szóló együttműködési megállapodások megkötésével és a szervezeti és működési szabályzatok határidőben történő megalkotásával összefüggésben is felmerült az probléma, hogy a nemzetiségi önkormányzatok a jogszabályban előírt évi 4 ülésüket bármikor megtarthatják. Kiszámíthatatlanná az teszi a törvényességi vizsgálatot, hogy a hatáskör gyakorlójának nincsenek ismeretei arról, mikor várhatóak ezek a nemzetiségi testületi ülések, esetleg már megtartották-e azokat, csak a jegyzőkönyv megküldése maradt el. Ezt a kérdést szintén a nemzetiségi önkormányzatok törvényességének biztosítása érdekében szükséges mielőbb rendezni.
Egységes joggyakorlatra volna szükség a helyi önkormányzatok szervezeti és működési szabályzatainak nemzetiségi önkormányzatok működési feltételeiről való rendelkezéseinek megjelenítésével kapcsolatban is: azt a jogalkotók a normaszövegben helyezzék el, függelékként, vagy mellékletként csatolják.
A jövőre nézve azt is szükséges figyelemmel kísérni, hogy maradéktalanul érvényesül-e a Njtv. azon rendelkezése, amely kimondja, hogy Magyarország – törvényei keretei között – biztosítja a nemzetiségi közösségeknek rendezvényeik és ünnepeik zavartalan megtartásához, építészeti, kulturális, kegyeleti és vallási emlékeik, hagyományaik megőrzéséhez, ápolásához és átörökítéséhez, jelképeik használatához fűződő jogait. 
Ebben a körben különösen a feltételek kötelező önkormányzati feladatok ellátását szolgáló rendezvények megtartásához kapcsolódó biztosítása okozhat problémát. Értelmezésbeli eltérések alakulhatnak ki a Njtv. egyébként egyértelmű rendelkezése kapcsán, amely a kötelező önkormányzati feladatok ellátását szolgáló rendezvények megtartását is a nemzetiségi önkormányzati működés alatt érti, tehát mint ilyet – a Njtv. 80. § (1) bekezdésének hatálya alá tartozó többi feladattal együtt – a helyi önkormányzat köteles biztosítani a helyi nemzetiségi önkormányzat részére, és ezt megállapodásban rögzíteni. A vizsgálat azt támasztotta alá, hogy a nemzetiségi önkormányzatok rendezvényei megtartására vonatkozó szabályokat csak néhány együttműködési megállapodás tartalmaz.
Szintén a nemzetiségi önkormányzatok törvényes működésének biztosítása követeli meg azt, hogy az ülésen a jegyző vagy megbízottja részt vegyen, és ha jogsértést észlel, jelezze. A probléma azonban ezzel kapcsolatosan is kétrétű. 
A kormányhivatal oldalán jelentkezik az a hiányosság, hogy a jegyző megbízásából jelen lévő személy vonatkozóan a kormányhivatalok nem rendelkeznek adatokkal, ezek az ismérvek a nemzetiségi önkormányzat jegyzőkönyvéből sem tűnnek ki, mivel a jegyzőkönyvnek nem kötelező tartalmi eleme a megbízott jelenlétének tényére, és megnevezésére való utalás. A Njtv. 80. § (4) bekezdésének nemcsak azt volna szükséges szabályoznia, hogy a jegyzőkönyvnek tartalmaznia kell a jegyző vagy megbízottja jogszabálysértésre vonatkozó jelzését, hanem az alapoktól kiindulva azt is, hogy az ülésen a jegyző vesz-e részt, vagy annak megbízottja. Az, hogy a megbízott rendelkezik-e képesítéssel, a megbízott személyét a Njtv. 80. §-a alapján rögzítő együttműködési megállapodásban egyébként is rögzíteni kell, tehát erről a tényről a kormányhivatal az együttműködési megállapodást tartalmazó jegyzőkönyv felterjesztésével értesül. 
Kistelepüléseken az lehet a törvényes működés biztosításának az akadálya, hogy nincs a jegyzővel azonos képesítésű ügyintéző, így a jegyző akadályoztatása esetén nehézséget jelent a törvényes működésért felelős személyéről történő gondoskodás.  Bár igaz, hogy a képesítési követelményeknek megfelelő helyettesítés a jegyző felelőssége, a törvényesség biztosításáért azonban a kormányhivatal felel. A jegyző helyettesítésével kapcsolatosa eljárási rendhez hasonlóan szükséges arról is gondoskodni, hogy a távollévő jegyző helyett a törvényes működés, a törvényességi jelzés megtételére alkalmas személy jelenléte hogyan biztosított a nemzetiségi önkormányzat ülésén.
A nemzetiségi önkormányzatok működési feltételeinek biztosításával kapcsolatos szabályokat a Njtv. rögzíti. A hiányos, pontatlan szabályozás alkalmas arra, hogy a nemzetiségi feladatok ellátását, a nemzetiségi érdekek érvényesülését akadályozza, ami a nemzetiséghez tartozókat megillető kollektív nemzetiségi jogok tekintetében visszásságot okoz.

A jelentésben már hivatkozott kormányhivatali jelzés szerint a társulásokban részt vevő, ám időközben megszűnt nemzetiségi önkormányzatokkal összefüggő kérdések jogszabályi rendelkezés hiányában nem tisztázhatók. E jogbizonytalanság következtében kialakult helyzetben az egyes, 2010-ben újraválasztott és a társulásban tagként továbbra is részt vevő nemzetiségi önkormányzatok működésére, illetve a nemzetiségi közügyek ellátására vonatkozóan fennáll a nemzetiségi jogokkal összefüggő visszásság veszélye.

3.6. A nemzetiségi önkormányzatok kezdeményezési joga
A kormányhivatalok zöme arról számolt be, hogy a megyében működő nemzetiségi önkormányzatok nem éltek a Njtv.-ben biztosított kezdeményezési jogukkal. Az is általános érvényű tájékoztatásként értékelhető, hogy a kormányhivatal nem rendelkezik információval a nemzetiségi önkormányzatok a nemzetiségi közügyek intézése érdekében egyéb szerv felé tett kezdeményezéseiről. 
A Njtv. által meghatározott nemzetiségi jogok, különösen a kollektív nyelvhasználat, oktatás, nevelés, hagyományápolás és kultúra, a helyi sajtó, az esélyegyenlőség, társadalmi felzárkózás és a szociális ellátás kérdéskörében a nemzetiségi lakosságot e minőségében érintő helyi önkormányzati határozatot a képviselő-testület csak az e lakosságot képviselő települési nemzetiségi önkormányzat, ennek hiányában a területi nemzetiségi önkormányzat egyetértésével alkothatja meg.
E kollektív nemzetiségi önkormányzati jog érvényesítéséhez a jogalkotó további jogi eszközöket biztosított a nemzetiségi önkormányzatok számára:
–	kezdeményezési joggal ruházta fel a nemzetiségi önkormányzatokat akár a helyi önkormányzat, akár más állami szerv tekintetében;
–	intézményfenntartás esetében az intézmények működésével kapcsolatos, a nemzetiségek jogait sértő gyakorlat megszüntetését a döntés megváltoztatásával, visszavonásával kezdeményezheti;
–	az intézményvezetői megbízás tekintetében véleményezési, illetve egyetértési jogot biztosított; és fenntartotta a lehetőséget arra, hogy a nemzetiségi önkormányzat közvetlenül is bírósághoz forduljon, ha nemzetiségi jogok sérelme fennáll.
Mégis elenyészően kevés azoknak a nemzetiségi önkormányzatoknak a száma, amelyek képesek voltak élni a jogérvényesítés rendelkezésükre álló eszközeivel. Osztva azt az álláspontot, hogy a joganyag viszonylag új a jogalkalmazók számára, figyelemmel arra is, hogy jelenleg is folyamatban van a Njtv. – szakaszos – hatályba léptetése, illetve, hogy a már hatályos rendelkezések alkalmazása, a működéssel kapcsolatos változások nyomon követése mindezidáig kihívást jelentett az érintett jogalkalmazók számára, fontos rámutatni arra is, hogy a nemzetiséghez tartozók jogérvényesítésének eszközei nem tölthetik be valódi, az Alaptörvényben deklarált rendeltetésüket, ha az érintettek nincsenek felvértezve mindazokkal az ismeretekkel, amelyek e joggyakorlás szempontjából elengedhetetlenek.
Nem szabad figyelmen kívül hagyni azt sem, hogy a Njtv. – nagyon pozitív módon – új jogintézményt vezetett be: a nemzetiségi közügyek intézésével kapcsolatos nemzetiségi érdekek érvényesítéséről arra az esetre is gondoskodott, ha a településen élnek adott nemzetiséghez tartozók, azonban nemzetiségi önkormányzatot nem választottak, vagy az megszűnt. Erre az esetre felkészülve a Njtv. hatályos, illetve a jövőben hatályba lépő rendelkezései az adott nemzetiség területi nemzetiségi önkormányzatát, ennek hiányában az országos nemzetiségi önkormányzatot, vagy az adott nemzetiség helyi egyesületeit hatalmazzák fel, hogy gyakorolja mindazokat a véleményezési, egyetértési, vagy egyéb, törvényben biztosított jogokat, amelyek egyébként a helyi nemzetiségi önkormányzatot illették volna meg.
A vonatkozó rendelkezések értelmezéséhez mindenekelőtt azt szükséges lehatárolni, mely településen élnek valamely nemzetiséghez tartozók, amely településen az adott nemzetiségnek nincs önkormányzata. Ezt követően kerülhet sor annak tisztázására, hogy az adott nemzetiség alakított-e területi önkormányzatot, illetve, hogy van-e a településen nemzetiségi egyesület, ezek milyen számban vannak jelen.
A jogalkotó az ezzel összefüggő részletkérdésekről, illetve az ehhez kapcsolódó feladatok jogalkalmazóhoz való telepítéséről nem gondoskodott. Nem adottak az eljárási rend részletszabályai sem.
Mindezek hiányában a nemzetiséghez tartozók számára a Njtv.-ben biztosított jogosítványok gyakorlása kiszámíthatatlanná válik, valamint további jogértelmezési kérdéseket vet fel. E jogbizonytalanság a jogállamiság elvéből eredő jogbiztonság követelményével összefüggésben önmagában is visszás, de visszásságot okoz a nemzetiséghez tartozókat megillető egyes nemzetiségi jogok tekintetében is.
A vizsgálat tapasztalatai alapján az általánosságban is kijelenthető, hogy a jogi szabályozók tökéletesítését mindenekelőtt az érintettek széleskörű és részletes tájékoztatásának képzésének kell követnie. Ehhez azonban definiálni kell a célcsoportot (jegyzők, nemzetiségi önkormányzatok, nemzetiségi egyesületek) egyidejűleg meg kell formálni a számukra átadni a nemzetiségi önkormányzati feladatellátáshoz, tevékenységhez, működéshez kapcsolódó tudásanyagot. Ezt követheti a célzott szakmai felkészítés. A továbbiakban a rendszeres képzés, illetve egyfajta nemzetiségi diskurzus állhat a nemzetiségi jogérvényesítés szolgálatába.

3.7. A helyi önkormányzatok nemzetiségeket érintő jogalkotási gyakorlata
A Njtv. hatályos rendelkezése szerint a nemzetiség történelmi hagyományokkal rendelkező településeinek és építészeti emlékeinek megőrzésével és ápolásával kapcsolatos jogszabály, valamint a közoktatási törvény végrehajtásáról szóló kormányrendeletek megalkotásakor – a nemzetiséghez tartozók óvodai nevelését, iskolai nevelését és oktatását érintő kérdésekben – az országos önkormányzatok véleményének kikérése szükséges. 
A hivatkozott rendelkezés e véleménykérési kötelezettség alól kiveszi a helyi önkormányzati rendeleteket. E jogszabályok véleményezésére tehát az országos önkormányzatoknak nincs jogosultsága. A nemzetiség történelmi hagyományokkal rendelkező településeinek és építészeti emlékeinek megőrzésével és ápolásával kapcsolatosan azonban a települési nemzetiségi önkormányzatok számára sem állapít meg hatáskört a Njtv. rendelkezése szerint a hagyományápolás és kultúra, az esélyegyenlőség, társadalmi felzárkózás és a szociális ellátás kérdéskörében a nemzetiségi lakosságot e minőségében érintő helyi önkormányzati határozatot a képviselő-testület csak az e lakosságot képviselő települési nemzetiségi önkormányzat egyetértésével alkothatja meg. Amely településen nem választottak nemzetiségi önkormányzatot, annak hiányában a területi nemzetiségi önkormányzat jogosult e témakörökben a véleményezési jog gyakorlására.
Amennyiben azonban ezekben a tárgykörökben a helyi önkormányzat rendeletet alkot, a kormányhivatal a nemzetiségi önkormányzat kezdeményezésére soron kívül felülvizsgálja a rendeletet és megteszi a szükséges intézkedéseket. Emellett a Njtv. nemzetiségi jogsérelem esetén a bírósághoz fordulás lehetőségét közvetlenül is biztosítja mind a települési, mind a területi nemzetiségi önkormányzat számára.
Az Ötv. – jelenleg hatályos – 103/B. §-a helyi önkormányzati rendelet-előkészítésben való részvételre biztosít lehetőséget a társadalmi szereplők számára azzal, hogy felhatalmazta a helyi önkormányzat képviselő-testületét, hogy a helyi sajátosságoknak megfelelően az általa megalkotott rendeletek előkészítésének szabályait rendeletben állapítsa meg. E rendelkezés 2013. január 1. napjától való hatályon kívül helyezésével életbe lép a Mötv. szabálya, amely azt is megszabja, hogy a képviselő-testület szervezeti és működési szabályzatában határozza meg, mely önszerveződő közösségek képviselőit illeti meg tevékenységi körükben tanácskozási jog a képviselő-testület és bizottsága ülésein, továbbá azoknak a fórumoknak a rendjét (község-, várospolitikai fórum, városrész tanácskozás, falugyűlés stb.), amelyek a lakosság, az egyesületek közvetlen tájékoztatását, a fontosabb döntések előkészítésébe való bevonását szolgálják. 
Az Ötv. hatályos rendelkezésével összevetve már a Mötv. is szűkebb körben szabja meg a lakosságot, annak szerveződéseit megillető jogosítványokat: nem mondja ki, hogy e jog az érintetteket a rendeletek előkészítése során megilleti. Jelenleg azonban – a helyi önkormányzati rendeletben meghatározott keretek között – részvételük jogszabállyal biztosított e döntéshozatali eljárásban.
A nemzetiségek közéletben való kollektív részvételének egyik formája a nemzetiségi önkormányzat. Az Alaptörvény azért rendelkezik a nemzetiségi önkormányzatok létrehozásának jogáról – az egyesülési jogon alapuló nemzetiségi önigazgatás modellje helyett – hogy ezek a választás útján létrehozott képviseleti szervek egyes közjogi jogosultságok alanyai lehessenek. A nemzetiségi önkormányzatokra vonatkozó szabályok megalkotásánál a törvényhozó széles döntési jogosultsággal rendelkezik; ennek a döntési szabadságnak a korlátait az Alaptörvény rendelkezései, így különösen az alapjogokra vonatkozó szabályok határozzák meg.
A nemzetiségi önkormányzatokat a jogalkotó a nemzetiségi közösséget megillető jogosultságok érvényesítésére, a nemzetiségek érdekeinek védelmére és képviseletére, a feladat- és hatáskörébe tartozó nemzetiségi közügyek települési, területi vagy országos szinten történő önálló intézésére hozta létre.
Nemzetiségi közügy a Njtv.-ben biztosított egyéni és közösségi jogok érvényesülése, a nemzetiséghez tartozók érdekeinek kifejezésre juttatása különösen az anyanyelv ápolása, őrzése és gyarapítása, továbbá a nemzetiségek kulturális autonómiájának a nemzetiségi önkormányzatok által történő megvalósítása és megőrzése érdekében a nemzetiséghez tartozók meghatározott közszolgáltatásokkal való ellátásával, ezen ügyek önálló vitelével és az ehhez szükséges szervezeti, személyi és anyagi feltételek megteremtésével összefüggő, valamint a közhatalmat gyakorló állami és helyi önkormányzati szervekben, továbbá a nemzetiségi önkormányzati szervekben való nemzetiségi képviselethez és mindezek szervezeti, személyi és anyagi feltételeinek biztosításához kapcsolódó ügy.
A Njtv. 35. §-a szerint, ha jogszabály valamely döntés meghozatalánál a nemzetiségi kulturális önigazgatással kapcsolatos ügyben véleményezési vagy egyetértési jogot biztosít az adott nemzetiségi önkormányzat részére, nyilatkozata megtételére harminc nap áll rendelkezésre. Ha a nemzetiségi önkormányzat az egyetértését nem adta meg, az érdekelt kezdeményezésére az egyetértési nyilatkozat pótlásáról a nemzetiségi önkormányzat székhelye szerint illetékes törvényszék nemperes eljárásban harminc napon belül dönt.
A nemzetiségi önkormányzatnak a jelenlegi jogi környezetben tehát joga van a helyi önkormányzatnál egy adott rendelet megalkotására javaslatot tenni, kezdeményezni azt, az elfogadott rendeletet – nemzetiségi jogsérelem miatt – meg is támadhatja, de expressis verbis törvény nem biztosítja a nemzetiségi önkormányzat számára, hogy az általa képviselt lakosságot nemzetiségi minőségében érintő helyi önkormányzati rendeletek – például helyi építési szabályzat, nemzetiség épített és tárgyi öröksége helyi védettségét megállapító helyi rendelet, esélyegyenlőséget, társadalmi felzárkózást és szociális ellátást biztosító helyi önkormányzati rendelet, stb. – megalkotásának a folyamatában véleményezési, vagy egyetértési jog illesse meg.
A Njtv. indokolatlanul korlátozza a nemzetiségi önkormányzatok jogosultságait azzal, hogy különösen a hagyományápolás és kultúra, az esélyegyenlőség, társadalmi felzárkózás és a szociális ellátás kérdéskörében a nemzetiségi lakosságot e minőségében érintő helyi önkormányzati rendelet megalkotásánál nem köti a lakosságot képviselő települési nemzetiségi önkormányzat egyetértéséhez, csupán a helyi önkormányzati rendelet elfogadását követően, külön procedúra – kormányhivatal járásának kezdeményezése, illetve bírósághoz fordulás – keretében van a nemzetiségi önkormányzatnak lehetősége az adott helyi rendelet nemzetiségi jogsérelmet okozó rendelkezésének megváltoztatására.
Fentiekből következően ezen nemzetiségi önkormányzati véleményezési, egyetértési jog hiánya és az ebből adódó jogbizonytalanság a nemzetiségek Alaptörvény XXIX. cikk (2) bekezdésében biztosított önkormányzáshoz való jogával összefüggő visszásságot okoz. 

3.8. A települési nemzetiségi önkormányzatok központi költségvetési támogatása
A települési nemzetiségi önkormányzatok finanszírozásának átalakításával a Kormány kinyilvánított célja az volt, hogy pusztán anyagi megfontolások miatt ne érje meg „álkisebbségi” önkormányzatokat létrehozni.
2011-2012-ben a működési célú támogatás összege mintegy 63 százalékkal csökkent az előző évekhez képest. A korábbi 566.000 forint helyett így egy települési nemzetiségi önkormányzatnak mintegy 215 ezer forintot biztosít az állami költségvetés a teljes évi működésre. 2013. január 1-jétől a támogatás összegét – a fentiekben már ismertetett számítási mód alapján – a népszámlálás nemzetiségi adataihoz kötik. Előre látható tehát, hogy azon településeken, ahol a népszámlálási adatok nem igazolják vissza az adott nemzetiség jelenlétét, a nemzetiségi önkormányzat működéséhez biztosított állami támogatás csak jelképes összegű lesz.
A nemzetiségi önkormányzatok differenciált támogatásával elvi szinten egyetértek, mert – megfelelő szabályozás mellett – ez lehet a biztosítéka annak, hogy „ne érje meg” valós képviseleti munkát nem végző testületeket létrehozni pusztán a pénzügyi normatíva reményében. Az alapvető kérdés azonban, hogy a népszámlálási adatok felhasználhatók-e az állami támogatás mértékének megállapításához.
A népszámlálás során a nemzetiségi adatokra vonatkozó kérdésekre önkéntesen lehet választ adni, így közismert tény, hogy sokan nem vallják meg valós identitásukat. Lényeges különbség van tehát a nemzetiségek saját közösségükre vonatkozó becsült adatai és a Központi Statisztikai Hivatal (a továbbiakban: KSH) adatsorai között.
Amint arra az elmúlt években a nemzeti és etnikai kisebbségi jogok biztosa is felhívta a figyelmet, a 2001. évi népszámlálás adatai különösen a kitelepítést elszenvedett német és a súlyos előítéletek miatt „rejtőzködő” roma közösségek esetében nem tekinthetők megbízhatónak. Számos településen az önbevalláskor nagyon kevesen vallották meg nemzetiségüket, kulturális kötödésüket, miközben a nemzetiségek jelenléte közismert az adott községekben. Ezzel szemben egyes nagyvárosokban és fővárosi kerületekben – feltehetőleg a nagyobb lakosságszám miatt – a népszámlálási adatok szerint nagyobb létszámban élnek nemzetiséghez tartozók, miközben ennek tényszerűségét gyakran maguk az érintett nemzetiségek országos önkormányzatai is vitatják.
Amint azt már az Njt. egyes rendelkezéseinek megsemmisítése iránti indítványomban is hangsúlyoztam, a népszámlálási adatok nem tekinthetők a nemzetiségi lakosság pontos leképezésének, hiszen szenzitív adatokról szóló önkéntes nyilatkozatokon alapulnak. Számos társadalmi és politikai tényezőtől függ, hogy hányan készek megvallani a népszámláláskor nemzetiségi hovatartozásukat. Ezt befolyásolhatják a negatív történelmi tapasztalatok, de a hátrányos megkülönböztetéstől való félelem is. A nemzetiséghez tartozás a népszámlálás alkalmával történő anonim megvallása joga és nem kötelessége az érintett közösséghez tartozóknak. Mindez következik a nemzeti kisebbségek védelméről szóló keretegyezmény azon rendelkezéséből is, mely szerint „Minden, valamely nemzeti kisebbséghez tartozó személynek joga van szabadon megválasztani, hogy kisebbségiként kezeljék-e vagy sem, és ebből a választásából vagy e választásával összefüggő jogainak gyakorlásából semmiféle hátránya ne származzék.”
Tovább árnyalja az új támogatási rendszer megítélését, hogy a jogszabály módosítást azért kívánta a Kormány 2013. január 1-jén hatályba léptetni, mert abból indult ki, hogy akkor már ismertek lesznek a 2011. évi népszámlálás nemzetiségi adatai. A KSH azonban csak 2013 tavaszán – várhatóan márciusban – dolgozza fel és teszi közzé a nemzetiségi adatokat, így a támogatásokat a legutóbbi ismert – tehát már több mint 10 éves – népszámlálás adatok alapján kellene megállapítani. A 2001. évi népszámlálási adatgyűjtés idején azonban a nemzetiségi közösségek tagjai még nem lehettek tudatában annak, hogy nyilatkozatuknak komoly tétje lesz, hiszen akár ciklusokon átívelően befolyásolni fogja a lakóhelyükön működő nemzetiségi önkormányzat költségvetési támogatását.
Az eredeti kormányzati elképzelés szerint a működési célú támogatás nem hozhatja hátrányosabb helyzetbe az érdemi munkát végző, és valós nemzetiségi választói bázissal rendelkező nemzetiségi önkormányzatokat. Ezt úgy kívánták elérni, hogy nem költségvetési elvonást hajtanak végre, hanem a kieső összeg feladatalapú támogatás formájában lesz igényelhető.
A feladatalapú támogatásokról kizárólag a nemzetiségi önkormányzatok beérkezett jegyzőkönyvei alapján döntenek, így a feladatellátás hatékonyságát semmilyen formában nem mérik, nem értékelik. Az alapul vett szempontok ugyanakkor lényegüknél fogva mérlegelést igényelnek, ami egy szubjektív elemet visz – egy a jogalkotó szándéka szerint nem pályázati jellegű – támogatás folyósításába. E szabályozás alapján nem biztosítható, hogy a nemzetiségi közügyeket azonos eredményességgel ellátó települési nemzetiségi önkormányzatok azonos összegű támogatásban részesüljenek.
Áttekintve a feladatalapú támogatásokról hozott 2012. évi döntéseket megállapítható, hogy számos településen jelentősen csökkent a valós és érdemi képviseleti munkát végző nemzetiségi önkormányzatok költségvetési támogatásának összege. Ezzel szemben olyan önkormányzatok is részesültek feladatalapú támogatásban, amelyek feltehetőleg választási visszaélés eredményeként jöttek létre. A képviselni kívánt közösség tagjai ugyanis – a népszámlálási adatok, illetve a lakosság tapasztalatai szerint – nem is élnek az adott településen.
A támogatási rendszer átalakítása tehát nem bizonyult alkalmas eszköznek az „álnemzetiségi” önkormányzatok elleni fellépésre, ugyanakkor hátrányosan érintette a nemzetiségi közügyek ellátásában ténylegesen részt vevő és valós közösségi legitimációval rendelkező testületeket.
A pénzügyi támogatások jelentős elvonása miatt veszélybe került a magyarországi nemzetiségpolitika egyik legfontosabb vívmányának, a nemzetiségi önkormányzati rendszernek a működése.
A támogatási rendszer alapvető hiányossága, hogy az önkormányzati feladatellátás célzó bevételek előre nem tervezhetőek.
Ebből következően az önkormányzati működéshez szükséges központi költségvetési támogatás alacsony összege, a népszámlálási adatok 2013. január 1-je utáni felhasználásból adódó, ebben a formában nem igazolható forráselvonás, illetve a feladatalapú támogatás összegének meghatározásakor alkalmazott pontrendszer szubjektivitása és az ebből adódó jogbizonytalanság a nemzetiségek az Alaptörvény XXIX. cikk (2) bekezdésében biztosított önkormányzáshoz való jogával összefüggő visszásságot okoz. 
A jelentésemben tett megállapításaim tehát úgy összegezhetők, hogy a nemzetiségi jogok gyakorlását érintő hivatkozott jogszabályok hiányossága, kollíziója, nem egyértelmű rendelkezése az Alaptörvényben biztosított nemzetiségi jogokkal, valamint a jogállamiság elvéből eredő jogbiztonság követelményével összefüggő visszásságot okoz.

Intézkedéseim
I. A vizsgálat során feltárt alapvető jogokkal összefüggő visszásságok orvoslása, illetve bekövetkeztük lehetőségének jövőbeni megelőzése érdekében az Ajbt. 37. §-a alapján felkérem az emberi erőforrás miniszterét, hogy – a közigazgatási és igazságügyi miniszterrel együttműködve – készítse elő a nemzetiségi joganyagot jelentésemben jelzett módosításait, így különösen:
1.	biztosítsa, hogy a kormányhivatal a megtartandó nemzetiségi önkormányzati ülésről az arról szóló meghívó előzetes megküldésével értesüljön; 
2.	teremtsen összhangot a jegyzőkönyvek kormányhivataloknak való megküldésével kapcsolatban a Njtv. 80. § (1) és 95. § (3) bekezdéseiben foglalt rendelkezések között;
3.	tegye kötelezővé, hogy a nemzetiségi önkormányzat ülését a számára külön jogszabályban rögzített, döntéshozatali kötelezettség teljesítése miatt előírt határidőn belül össze kell hívni; 
4.	pontosítsa a Njtv. jegyzőkönyv kötelező tartalmára vonatkozó rendelkezéseit annak érdekében, hogy abból egyértelműen megállapítható legyen, a jegyző vagy megbízottja vett részt a nemzetiségi önkormányzat ülésén;
5.	egészítse ki a Njtv. vonatkozó rendelkezéseit a távollévő jegyző helyettesítésre vonatkozó pontos szabályok rögzítésével arra az esetre vonatkozóan is, ha a helyi önkormányzat hivatalában nincs a képesítési követelménynek megfelelő személy;
6.	gondoskodjon a Njtv. módosításáról annak érdekében, hogy az biztosítson a nemzetiségi önkormányzat számára a nemzetiségi lakosság e minőségében érintő helyi önkormányzati rendelet megalkotása során véleményezési, egyetértési jogot; 
7.	hozza előre a Njtv. nemzetiségi önkormányzati képviselők képzésére vonatkozó határidőt meghatározó rendelkezés hatálybalépését, és tegye meg a szükséges intézkedést a nemzetiségi vezetők képzésének feltételeinek kialakítása érdekében;
8.	tegyen javaslatot a Njtv. kiegészítésére az adott települési nemzetiségi önkormányzat hiányában a területi önkormányzatot, vagy a településen működő nemzetiségi egyesület megillető véleményezési, egyetértési, vagy egyéb, törvényben biztosított jogok gyakorlása esetén követendő részletes eljárási szabályok rögzítése érdekében;
9.	tegye meg a szükséges intézkedéseket a Njtv. rendelkezésének pontosítása, a társulásban tagként részt vevő, ám időközben megszűnt nemzetiségi önkormányzatok miatt szükséges eljárási rend részletes szabályainak lefektetése érdekében;
10.	tegyen javaslatot a Njtv., valamint a feladatarányos támogatás szabályairól szóló Korm. rendelet módosítására a hátrányos helyzetű térségben fekvő települések nemzetiségi önkormányzatainak tevékenységét illetően szükséges esélykiegyenlítő intézkedések (a területi hátrányok, illetve a digitális szakadék okozta lemaradás mérséklésére) alapjainak megteremtése érdekében;
11.	kezdeményezze a nemzetiségi önkormányzatok működési célú támogatása – a népszámlálási adatok felhasználásán alapuló – új szabályrendszerének felülvizsgálatát, illetve a 2013. január 1-jét követően alkalmazandó rendelkezések hatálybalépésének elhalasztását;
12.	úgy alakítsa át a feladatalapú támogatásra való jogosultság feltételrendszerét, hogy az a valós közösséget képviselő és érdemi munkát végző nemzetiségi önkormányzatok számára biztosítson többletforrásokat. 

II. A nemzetiségi jogok jövőbeni teljesebb érvényesülése érdekében az Ajbt. 31. §-a alapján felkérem a közigazgatási és igazságügyi minisztert, hogy az egyes miniszterek, valamint a Miniszterelnökséget vezető államtitkár feladat- és hatásköréről szóló 212/2010. (VII. 1.) Korm. rendelet 25/A. §-ában meghatározott feladatkörében eljárva a kormányhivatalok által ellátott törvényességi felügyelet útján fordítson fokozott figyelmet a nemzetiségi önkormányzati jogok érvényesülésének biztosítására.

Budapest, 2012. november
Prof. Dr. Szabó Máté sk.

Melléklet: Lábjegyzet
 1. melléklet a 2011. évi CLXXIX. törvényhez „E törvény értelmében nemzetiségnek minősül: a bolgár, a görög, a horvát, a lengyel, a német, az örmény, a roma, a román, a ruszin, a szerb, a szlovák, a szlovén és az ukrán.”
 az Országos Statisztikai Adatgyűjtési Program adatgyűjtéseiről és adatátvételeiről szóló 288/2009. (XII. 15.) Korm. rendelet
 A Njtv. 146. § (2) bekezdése
 Mötv. 132. § (1) bekezdés
 119/2012. (VI. 26.) Korm. rendelet 1. § (3) bekezdés
 Mötv. 132. § (1) bekezdés a)
 Mötv. 133. § (1) bekezdés
 119/2012. (VI. 26.) Korm. rendelet 4. §
 119/2012. (VI. 26.) Korm. rendelet 4. §
 Njtv. 95. § (3) bekezdés
 Törvényességi Ellenőrzési Rendszer Kiegészítő Alkalmazása (TERKA) 
 Njtv. 95. § (2) bekezdés 
 Njtv. 95. § (4) bekezdés
 Njtv. 95. § (2) bekezdés f) 
 a polgármesteri tisztség ellátásának egyes kérdéseiről és az önkormányzati képviselők tiszteletdíjáról szóló 1994. évi LXIV. törvény
 Njtv. 109. § (1) bekezdés
 Njtv. 18. § (1)
 Njtv. 116. § (2) bekezdése: A helyi nemzetiségi önkormányzat az (1) bekezdésben említett feladatokon kívül - hatósági feladatok kivételével - önként vállalt feladatot láthat el különösen a nemzetiségi oktatási és kulturális önigazgatással összefüggő ügyekben, a helyi írott és elektronikus sajtó, a hagyományápolás és közművelődés, a társadalmi felzárkózás, a szociális, ifjúsági, kulturális igazgatás és a közfoglalkoztatás területén, valamint településüzemeltetési és településrendezési feladatok körében.
 Njtv. 79. § (1) bekezdés  
 Njtv. 81. § (2) bekezdés
 Njtv.82. § (2) bekezdés
 Njtv. 10. § (4) bekezdés
 Njtv. 41.§ (3)-(4) bekezdés
 Njtv. 10. § (8) bekezdése
 Njtv. 20. §
 Njtv. 80. § (5) bekezdése
 Njtv. 80. § (2) bekezdése
 Njtv. 95. § (1) bekezdés
 28/2012. (III. 6.) Korm. rendelet a nemzetiségi célú előirányzatokból nyújtott támogatások feltételrendszeréről és elszámolásának rendjéről
 Emberi Erőforrás Minisztériuma Emberi Erőforrás Támogatáskezelő (EMET)
 Njtv.2. § E törvény alkalmazásában: 1. nemzetiségi közügy: a) az e törvényben biztosított egyéni és közösségi jogok érvényesülése, a nemzetiséghez tartozók érdekeinek kifejezésre juttatása - különösen az anyanyelv ápolása, őrzése és gyarapítása, továbbá a nemzetiségek kulturális autonómiájának a nemzetiségi önkormányzatok által történő megvalósítása és megőrzése - érdekében a nemzetiséghez tartozók meghatározott közszolgáltatásokkal való ellátásával, ezen ügyek önálló vitelével és az ehhez szükséges szervezeti, személyi és anyagi feltételek megteremtésével összefüggő ügy; b) a közhatalmat gyakorló állami és helyi önkormányzati szervekben, továbbá a nemzetiségi önkormányzati szervekben való nemzetiségi képviselethez és mindezek szervezeti, személyi és anyagi feltételeinek biztosításához kapcsolódó ügy;
 18. § (1) Az alapvető jogok biztosához bárki fordulhat, ha megítélése szerint a) közigazgatási szerv, b) helyi önkormányzat, c) nemzetiségi önkormányzat, d) kötelező tagság alapján működő köztestület, e) a Magyar Honvédség, f) rendvédelmi szerv, g) közigazgatási jogkörben eljáró egyéb szerv e jogkörében, h) nyomozó hatóság vagy az ügyészség nyomozást végző szerve, i) közjegyző, j) törvényszéki végrehajtó, k) önálló bírósági végrehajtó vagy l) közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) tevékenysége vagy mulasztása a beadványt tevő személy alapvető jogát sérti vagy annak közvetlen veszélyével jár (a továbbiakban együtt: visszásság), feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket - ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát - már kimerítette, vagy jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.
 45/2005. (XII. 14.) AB határozat
 Dr. Bragyova András alkotmánybíró 45/2005. (XII. 14.) AB határozatjoz fűzött  párhuzamos indokolása
 32/1992. (V. 29.) AB határozat, 34/1994. (VI. 24.) AB határozat
  Njtv. 115. § A helyi nemzetiségi önkormányzat kötelező közfeladata: a) a nemzetiségi feladatokat ellátó intézménye fenntartásával kapcsolatos feladatellátás, b) a saját kezdeményezésére más önkormányzat által átruházott feladat- és hatáskör ellátása, ideértve az átvett intézmény fenntartásával kapcsolatos feladatellátást, c) a más szervtől átvett intézmény fenntartásával kapcsolatos feladatok ellátása, d) a képviselt közösség érdekképviseletével, esélyegyenlőségének megteremtésével kapcsolatos feladatok ellátása, különösen tekintettel a helyi önkormányzatnak a nemzetiségek jogainak érvényesítésével kapcsolatos feladataira, e) a nemzetiségi önkormányzat illetékességi területén működő állami, helyi önkormányzati vagy más szerv által fenntartott intézmények működésével, feladatellátásával összefüggő, a nemzetiségi közösség kulturális autonómiája megerősítését szolgáló döntési, együttdöntési jogok gyakorlása, f) a képviselt közösség kulturális autonómiájának megerősítése érdekében a közösség önszerveződésének szervezési és működtetési feladatok ellátásával történő támogatása, kapcsolattartás a képviselt közösség helyi nemzetiségi civil szervezeteivel, szerveződéseivel, helyi egyházi szervezetekkel, g) a nemzetiségi önkormányzat illetékességi területén lévő, a nemzetiségi közösséghez kötődő kulturális javak megőrzése érdekében szükséges intézkedések kezdeményezése, h) közreműködés a fejlesztési tervek előkészítésében, i) a nemzetiségi nyelven folyó nevelésre és oktatásra irányuló igények felmérése. Njtv. 116. § (1) A helyi nemzetiségi önkormányzat - a rendelkezésére álló források keretei között - önként vállalt közfeladata különösen a) nemzetiségi intézmény alapítása, b) kitüntetés alapítása, odaítélése feltételeinek és szabályainak meghatározása, c) nemzetiségi pályázat kiírása, ösztöndíj alapítása. (2) A helyi nemzetiségi önkormányzat az (1) bekezdésben említett feladatokon kívül - hatósági feladatok kivételével - önként vállalt feladatot láthat el különösen a nemzetiségi oktatási és kulturális önigazgatással összefüggő ügyekben, a helyi írott és elektronikus sajtó, a hagyományápolás és közművelődés, a társadalmi felzárkózás, a szociális, ifjúsági, kulturális igazgatás és a közfoglalkoztatás területén, valamint településüzemeltetési és településrendezési feladatok körében.
 Njtv. 95. § (1) bekezdés
 Njtv. 96. § (1) bekezdés
 Infotv. 32. §
 a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény 20. §
 Njtv.80. § (1) A helyi önkormányzat a helyi nemzetiségi önkormányzat részére - annak székhelyén - biztosítja az önkormányzati működés személyi és tárgyi feltételeit, továbbá gondoskodik a működéssel kapcsolatos végrehajtási feladatok ellátásáról. Az önkormányzati működés feltételei és az ezzel kapcsolatos végrehajtási feladatok: c) a testületi ülések előkészítése, különösen a meghívók, az előterjesztések, a testületi ülések jegyzőkönyveinek és valamennyi hivatalos levelezés előkészítése és postázása;
 Njtv. 89. §
 Njtv. 24/D. § (2) bekezdés
 Njtv. 80. §
 Ötv. 36. (2) bekezdés a) pont
 Njtv. 80. § (2) bekezdés d) pont
Njtv. 101. § (1) bekezdés e) pont
 Njtv. 20. §
 Njtv. 80. § (5) bekezdése
 Njtv. 80. § (4) bekezdésének 
 Njtv. 81. § (1) bekezdés
 Njtv. 81. § (1) bekezdés
 Njtv. 83. § (1) bekezdés
 Mötv. 53. § (3) bekezdés
 Njtv. 2. § 1.
 Njtv. 2. § 3. nemzetiségi kulturális autonómia: olyan kollektív nemzetiségi jog, amely az e törvény szerinti intézmény-összességnek és nemzetiségi önszerveződéseknek a nemzetiségi közösség által önigazgatással történő működtetése során megvalósuló önállóságban testesül meg;
 Njtv. 2. § 8. nemzetiség épített és tárgyi öröksége: a kulturális örökség védelméről szóló törvény hatálya alá tartozó azon műemléki és kulturális javak, amelyek a nemzetiség kulturális, történeti, vallási hagyományai megőrzésének szempontjából kiemelt jelentőségűek (különösen településrész, közterület, épületegyüttes, épület, temető, temetkezési hely, szobor, emlékmű, emléktábla, tárgyi képi hangrögzített, írásos emlék, művészeti alkotás);
 Az Európa Tanács Nemzeti Kisebbségek Védelméről szóló, Strasbourgban, 1995. február 1-jén kelt Keretegyezményének kihirdetéséről szóló 1999. évi XXXIV. törvény 3. cikke