Az alapvető jogok biztosának
Jelentése
az AJB-4489/2012. számú ügyben

Előadó: dr. Dezső Adrienn
Az eljárás megindítása
A panaszos az MKB Általános Biztosító Zrt. (továbbiakban: biztosító) eljárásával kapcsolatosan beadvánnyal fordult hozzám. Panaszában előadta, hogy a biztosító levélben tájékoztatta arról, hogy járművének a biztosítása díjnemfizetés miatt megszűnt. A beadványozó sérelmezte, hogy hogyan szűnhetett meg biztosítása ezen a címen májusban, ha júliusig kifizette a biztosítási díjat. Sérelmezte továbbá azt is, hogy semmilyen értesítést nem kapott arról, hogy díjtartozása lenne.
A panasz alapján felmerült az Alaptörvényben nevesített jogállamiság elvéből levezethető jogbiztonsághoz, valamint a tisztességes hatósági eljáráshoz való jog sérelmének, illetve közvetlen veszélyének a gyanúja. Erre tekintettel az alapvető jogok biztosáról szóló 2011. évi CXI. törvény (továbbiakban: Ajbt.) 20. § (1) bekezdése alapján vizsgálatot indítottam. 
A vizsgálatom eredményes befejezése érdekében az Ajbt. 21. § (1) bekezdés a) pontja alapján tájékoztatást kértem az MKB Általános Biztosító Zrt. elnök-vezérigazgatójától.

Érintett alkotmányos jogok és alapelvek
-	A jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelménye. „Magyarország független, demokratikus jogállam.” (Alaptörvény B) cikk (1) bek.)
-	A tisztességes eljáráshoz való jog „Mindenkinek joga van ahhoz, hogy ügyeit hatóságok részrehajlás nélkül, tisztességes módon és ésszerű határidőn belül intézzék.” (Alaptörvény XXIV. cikk (1) bek.)

Alkalmazott jogszabályok
-	A kötelező gépjármű-felelősségbiztosításról szóló 2009. évi LXII. törvény (továbbiakban: Gfbt.) 
-	A népegészségügyi termékadóról szóló 2011. évi CIII. törvény (továbbiakban: Ntat.)

A megállapított tényállás
A panaszos 2011. július 6. napján egy biztosítási alkuszcég közvetítésével kötelező gépjármű-felelősségbiztosítási szerződést kötött a biztosítóval. A biztosító által kiállított igazolás szerint díjfizetése rendezve volt 2012. július 6. napjáig. A szerződést 2012. január 1. napjától baleseti adó terhelte, erről a tényről a biztosító tájékoztatása szerint 2012. február 22. napján kelt elektronikus levélben értesítette az ügyfelet, amelynek címzettje azonban a CLB Biztosítási Alkusz Kft volt. A panaszos ezt az email sem a biztosítótól sem az alkusz cégtől nem kapta meg.  
A biztosító válaszlevele szerint mivel a panaszos a baleseti adót nem fizette meg, ezért a szerződése csak 2012. május 23. napjáig vált díjrendezetté, és a biztosító társaság 2012. május 23. napi hatállyal – a Gfbt. 21. § (4) bekezdésére hivatkozva – díjnemfizetés miatt, törölte a szerződést. Az ügyfelet egy 2012. április 26. napján kelt, 2012. május 8. napján postázott levélben tájékoztatta a biztosító arról, hogy a panaszos biztosítása ezen a jogcímen 2012. május 23. napján megszűnt. A szerződést végül a felek, a panaszos többszöri panaszbejelentését követően közös megegyezéssel szüntették meg.

A vizsgálat megállapításai
A hatáskör tekintetében
Az Ajbt. 18. § (1) bekezdése szerint „Az alapvető jogok biztosához bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság [18. § (1) bek.], illetve közszolgáltatást végző szerv [18. § (12) bek.] tevékenysége során a beadványt benyújtó személy alapvető jogaival összefüggésben visszásságot okozott, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.” 
Az Ajbt. 18. § (2) bekezdés f) pontja szerint közszolgáltatónak minősül a jogszabályban előírt, kötelezően igénybeveendő szolgáltatást nyújtó szervezet.
A Gfbt. 4. §-a szerint minden magyarországi telephelyű gépjármű üzemben tartója köteles a törvény szerinti biztosítóval a gépjármű üzemeltetése során okozott károk fedezetére, a törvényben meghatározott feltételek szerinti biztosítási szerződést kötni, és azt díjfizetéssel hatályban tartani. A biztosítási kötelezettség, ha jogszabály másként nem rendelkezik, a mindenkori üzemben tartót a gépjármű hatósági engedéllyel és jelzéssel való ellátásának időpontjától – a szünetelés kivételével – a gépjármű forgalomból történő kivonásáig, illetve a külön jogszabályban meghatározott forgalomba helyezésre nem kötelezett gépjármű esetében a forgalomban történő részvétel kezdetétől a részvétel végleges megszüntetéséig terheli. A törvény 5. §-a szerint a biztosító a magyarországi telephelyű gépjármű üzemben tartójának, valamint azon gépjármű tulajdonosának, melynek rendeltetés helye szerinti tagállama a Magyar Köztársaság, a törvényben meghatározott feltételek szerinti biztosítási szerződés megkötésére vonatkozó – a biztosító díjtarifájának megfelelő – ajánlatát a törvényben meghatározott összeghatárok szerint köteles elfogadni.
Minderre tekintettel megállapítottam, hogy a kötelező gépjármű felelősségbiztosítási tevékenységet folytató biztosítók közszolgáltatást nyújtó szervek, amelyek tevékenységének vizsgálatára hatásköröm kiterjed.
Az alapvető jogok biztosa egy adott társadalmi probléma mögött álló összefüggés-rendszer feltárása során autonóm, objektív módon, kizárólag alapjogi érvek felsorakoztatásával és összevetésével tesz eleget az Alaptörvényben kapott mandátumának. Álláspontom szerint az ombudsman akkor jár el helyesen, ha következetesen, zsinórmértékként támaszkodik az Alkotmánybíróság alapvető jogállami garanciákkal és az alapjogok tartalmával kapcsolatos elvi megállapításaira, valamint az egyes alapjogi tesztekre.
Az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdése szerint Magyarország független, demokratikus jogállam. Az Alkotmánybíróság több határozatában rámutatott, hogy a jogállam nélkülözhetetlen eleme a jogbiztonság. A jogbiztonság az állam kötelességévé teszi annak biztosítását, hogy a jog egésze, egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára. A jogbiztonság nem csupán az egyes normák egyértelműségét követeli meg, de az egyes jogintézmények működésének kiszámíthatóságát is (9/1992. (I. 30.) AB határozat).
A tisztességes eljárás követelménye olyan minőség, amelyet az eljárás egészének és körülményeinek figyelembevételével lehet megítélni. Az Alkotmánybíróság elvi éllel állapította meg azt is, hogy a tisztességes eljáráshoz való jog abszolút jog, amellyel szemben nem létezik mérlegelhető más alapvető jog, mert már maga is mérlegelés eredménye (14/2004. (V. 7.) AB határozat).
Álláspontom szerint a jogállamiság elvének és a tisztességes hatósági eljáráshoz való jognak mind szabályozási szinten, mind a jogalkalmazó szervek mindennapi gyakorlatában érvényesülnie kell.

Az ügy érdeme tekintetében
A Gfbt. 21. § (4)-(5) bekezdése értelmében, ha az esedékes biztosítási díjat nem fizetik meg, a biztosító a díj esedékességétől számított harmincadik nap elteltéig – a következményekre történő figyelmeztetés mellett – a szerződő félnek a díj esedékességétől számított hatvannapos póthatáridővel, igazolható módon a teljesítésre vonatkozó felszólítást küld. A türelmi idő eredménytelen leteltével a szerződés – amennyiben egyéb okból még nem szűnt meg – az esedékességtől számított hatvanadik napon megszűnik. A biztosító köteles a szerződés megszűnéséről 15 napon belül az üzemben tartónak igazolható módon értesítést küldeni, amennyiben a szerződés megszűnése díjnemfizetés miatt következett be.
Az Ntat. 11/A. § (1) bekezdése értelmében a Gfbt. szerinti biztosítási kötelezettség után baleseti adót kell fizetni. Az adókötelezettség a Gfbt. szerinti biztosítási időszak első napján keletkezik és utolsó napján szűnik meg. Az adó alanya az a személy vagy szervezet, akit vagy amelyet a Gfbt. szerinti biztosítási kötelezettség terhel. Az Ntat.. 11/E. § (3) bekezdése szerint a biztosítónak az általa megállapított adót az esedékes biztosítási díjjal, díjrészlettel együtt kell beszednie, annyi részletben és olyan arányban, ahány részletben és amilyen arányban az adó alanyának a biztosítási díjfizetési kötelezettségének eleget kell tennie. Ha az adó alanya a biztosítási díj és a megállapított adó együttes összegénél kevesebbet fizetett, akkor azt úgy kell tekinteni, hogy részben vagy egészben a megállapított adót fizette meg.  Ha a biztosítási időszak 2012. január 1-jét megelőzően kezdődött, akkor az adókötelezettség a biztosítási időszaknak a 2011. december 31-ét követő részére áll fenn. Amennyiben az adóalany 2011. december 31-ét követő időszakra vonatkozó díjfizetési kötelezettségének esedékessége 2012. január 1-jét megelőzte akkor a 2011. december 31-ét követő időszakra – napi időarányosítással számított – biztosítási díj, egyszeri biztosítási díj, továbbá a biztosítással le nem fedett időtartamra megállapított adóalap utáni adót a beszedésre kötelezett vagy – önadózás esetén – az adó alanya 2012. február 15-ig állapítja meg, vallja be és fizeti meg az állami adóhatósághoz.

A Gfbt. 21. § (4) bekezdése szerinti fizetési felszólítás:
A biztosítási szerződés megkötése és az éves díj befizetése után bevezetésre került baleseti adó miatt a panaszosnak adófizetési kötelezettsége állt fenn 2012. január 1. napjától függetlenül attól, hogy a biztosítási díjat előre megfizette 2012. július 6. napjáig. A biztosító válaszlevele szerint email-ben tájékoztatta a panaszost arról 2484,-Ft baleseti adót kell fizetnie az új jogszabály értelmében, és a levélben felhívta az ügyfél figyelmét arra, hogy az adó meg nem fizetése a szerződés díjnemfizetéssel történő megszűnését eredményezi. A becsatolt emailből azonban megállapítható, hogy annak ellenére, hogy annak címzettje a panaszos, azt nem az ő email címére továbbították, hanem a CLB Biztosítási Alkusz Kft.-nek, ezért álláspontom szerint nem igazolható, hogy azt az ügyfélnek valóban elküldték. Hangsúlyozni szeretném, hogy a Gfbt. 21. § (4)-(5) bekezdése szerint a felszólító levelet, és a szerződés megszűnéséről szóló értesítést „igazolt módon” kell továbbítani az ügyfél részére. Álláspontom szerint a fizetési felszólítást az ügyfélnek kellett volna továbbítani, ő ugyanis a szerződés alanya, őt terheli fizetési kötelezettség az alkusz cég pedig nem rendelkezett teljes körű meghatalmazással. Az ügyfél kötött ugyan egy megbízási szerződést az alkusz céggel, de ez a megbízás csak arra vonatkozott, hogy „a gazdasági társaság a tulajdonában lévő vagy általa üzemeltetett honlapon a megbízó által elektronikusan kezdeményezett valamennyi a biztosítási szerződés megkötésére, személyes adatai kezelésére vonatkozó tájékoztatás megismerésével és tudomásul vételével kapcsolatos jognyilatkozatokat megtegye, adott biztosítási szerződés megkötéséhez szükséges egyéb nyilatkozat megtétele, biztosítási szerződés gondozása során biztosítási alkuszként a honlapon tett nyilatkozattal megegyezően képviseletében, helyette és nevében eljárjon”. A biztosító válaszlevelében nem tér ki arra, hogy a levelet miért az alkusz cégnek küldte az ügyfél helyett.
Megállapítottam azt is, hogy az elektroniukus levél nem tartalmaz semmilyen konkrét információt arra vonatkozóan, hogy az ügyfél meddig köteles ezt az összeget megfizetni, elmaradása esetén meddig van biztosítása, és nincs utalás arra sem, hogy a Gfbt. 21. § (4) bekezdése az esedékességtől számítva 60 napos póthatáridőt biztosít. A fentiekre tekintettel álláspontom szerint a 2012. február 22. napján kelt értesítő email nem felel meg a Gfbt. 24. § (4) bekezdésében foglaltaknak.
Előzőekre tekintettel megállapítom, hogy a biztosító fizetési felszólítása nem tartalmazott megfelelő tájékoztatást, és nem jogszabályszerűen továbbította azt az ügyfélnek, amivel megsértette a Gfbt. 21. § (4) bekezdését és a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelményével, valamint a tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggésben visszásságot idézett elő.

A Gfbt. 21. § (4) bekezdése szerinti szerződés megszűnéséről szóló értesítés:
A biztosító válaszlevele szerint: „Tekintettel arra, hogy a szerződésre a korábban befizetett díjból – a jogszabályi előírásoknak megfelelően – a baleseti adó levonásra került, a szerződés díjhátralékossá vált, melyről az ügyfelet a fentiek alapján tájékoztattuk. A díjhátralék következtében a szerződés 2012. 05. 23. napjáig vált díjrendezetté”. „A törlésről ügyfelünket a Gfbt. 21. § (5) bekezdésében rögzített határidőn belül tájékozattuk”. 
Az ügyfelet egy 2012. április 26. napján kelt, május 08. napján postázott levélben tájékoztatta a biztosító, hogy a „KGFB szerződése 2012. 05. 23. napján díjnemfizetés okkal megszűnt.” Ezt a levelet a biztosító közvetlenül az ügyfélnek postázta, és nem az alkusz cégnek, így ez volt az első alkalom, amikor a panaszos értesült arról, hogy díjtartozása van, és emiatt meg is szűnt a szerződése.
Mint ahogyan arra a fentiekben rögzítettem a szerződés a Gfbt. 21. § (4) bekezdése értelmében akkor szűnik, ha a díjat az esedékességtől számított 60. napig nem fizeti meg az ügyfél. A rendelkezésemre álló iratokból nem állapítható meg, hogy a díj mikor vált esedékessé. Sem az alkusz cégnek küldött email, sem a panaszosnak továbbított levél nem tartalmazza az esedékesség dátumát. E dátumnak ugyanakkor kiemelt jelentősége van, hiszen ettől a naptól számítva biztosít még 60 napot a jogszabály arra, hogy a díjhátralékot az ügyfél anélkül rendezze, hogy megszűnne a szerződése.
A Gfbt. 21. § (1) bekezdése a biztosítás első díjrészlete, valamint folytatólagos díjrészletei a felek által a szerződésben meghatározott időpontokban esedékesek. Ennek hiányában az első díjrészlet a szerződés létrejöttekor, a folytatólagos díjrészlet pedig az adott díjfizetési időszaknak az első napján esedékes. A népegészségügyi termékadóról szóló 2011. évi CIII. törvény 11/E. § (4) bekezdése szerint a baleseti adót a biztosítási díjba kell beépíteni, és a befizetésekből először az adót kell kiegyenlíteni, ha a szerződő által befizetett összeg a biztosítási díj és a baleseti adó együttes összegénél kevesebb. A fenti rendelkezés szerint a panaszos által befizetett éves díjból a biztosító kiegyenlítette a baleseti adót, és mivel az ügyfél az adó összegét nem fizette meg, a kockázatviselés időtartama lecsökkent. Álláspontom szerint – tekintettel arra, hogy a biztosítás 2012. május 23. napjáig rendezve volt – a Gfbt. 21. § (1) bekezdésére figyelemmel, a fennmaradó díj csak a következő napon vált volna esedékessé. A szerződés pedig az esedékességtől számított 60. napon szűnik meg. A fentiekre tekintettel álláspontom szerint a panaszos szerződése 2012. május 23. napján nem szűnt meg a törvény erejénél fogva, azt ezen a napon jogszerűtlenül törölte a biztosító a nyilvántartásból.
Fontosnak tartom kiemelni azt is, hogy az értesítés 2012. április 26. napján kelt, amely tényként rögzíti, hogy a panaszos biztosítása május 23. napján megszűnt. A jogszabály szerint az értesítést a megszűnést követő 15 napon belül kell kiküldeni az ügyfélnek, és nem a türelmi idő időtartama alatt, amikor – ahogy fent jeleztem – az ügyfélnek még lehetősége van a megszűnés napjáig az elmaradás megfizetésre.
Jelezni szeretném továbbá, hogy a szerződés megszűnéséről szóló értesítés nem tesz említést arról, hogy az ügyfél szerződése azért szűnt meg, mert a baleseti adót nem fizette meg, csupán azt jelzi, hogy az esedékes díj nem került megfizetésre, ez megtévesztő lehet a szerződő fél számára, az ügyfél ugyanis a biztosítási díjat 2012. július 6. napjáig előre megfizette.
Előzőekre tekintettel megállapítom, azzal, hogy a biztosító nem határozta meg annak a díjnak az esedékességét, amelynek meg nem fizetése miatt megszűnt a szerződés, és ezzel jogszabályba ütköző módon állapította meg a szerződés megszűnésének időpontját, a jogállamiság elvéből levezethető jogbiztonság követelményével, valamint a tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggésben visszásságot okozott.

Intézkedésem
A jelentésemben feltárt, alapjogokkal összefüggő visszásság jövőbeni megelőzése érdekében – az Ajbt. 32. §-a alapján – felkérem a MKB Általános Biztosító Zrt. elnökét, a jövőben fordítson kiemelt figyelmet arra, hogy a társaság a fizetési felszólításokat, és szerződés megszűnéséről szóló értesítéseket Gfbt. rendelkezéseinek megfelelő tartalommal és módon továbbítsa az ügyfeleknek, továbbá a baleseti adó meg nem fizetése miatti szerződés megszűnéseknél nagyobb körültekintéssel járjon el.

Budapest, 2012. augusztus 9.
Prof. Dr. Szabó Máté sk.