Az alapvető jogok biztosának
Jelentése
az AJB 3729/2012. számú ügyben

Előadó: dr. Győrffy Zsuzsanna
Az eljárás megindulása
A Wesley Kincsei Általános Iskola és Gimnázium (a továbbiakban: Wesley iskola) igazgatója Gyál Város Önkormányzata jegyzői gyámhatósága (a továbbiakban: gyáli gyámhatóság) együttműködésének hiányát kifogásolva fordult hozzám. A beadvány szerint az iskolába járó három testvér agresszív magatartása miatt több tanuló gondviselője el akarja vinni gyermekét másik oktatási intézménybe. Az igazgató véleménye szerint a gyermekek magatartása az iskola többi tanulójának érdekeit sérti, oktatáshoz való joguk érvényesítését akadályozza.
Az iskola folyamatosan jelezte a gyámhatóságnak a gyermekek családon belüli veszélyeztetettségét, az agresszív viselkedésükből eredő problémákat, sorozatos iskolai mulasztásukat. Az igazgató sérelmezte, hogy jelzéseire választ nem kapott.
A beadvány tartalmazta azt is, hogy a gyermekek sajátos nevelési igényűek, ezért időközönként kontrollvizsgálatokon kellene részt venniük a szakértői bizottságoknál. Az igazgató tudomása szerint azonban ez a beadvány benyújtásáig (2012. április 4.) nem történt meg.
Figyelemmel arra, hogy a beadvánnyal összefüggésben felmerült a tisztességes eljáráshoz való jog, az oktatáshoz fűződő, valamint a gyermeki jogok sérelmének gyanúja, az alapvető jogok biztosáról szóló 2011. évi CXI. törvény (Ajbt.) 20. § (1) bekezdése alapján vizsgálatot indítottam.
A gyáli jegyzőtől – különös tekintettel a gyermekjóléti alapellátás keretében végzett családgondozásra – tájékoztatást kértem a gyermekek ügyében megtett, illetve tenni tervezett jegyzői gyámhatósági intézkedésekről, az iskolától érkezett jelzésekkel kapcsolatban megtett lépéseiről is. Érdeklődtem továbbá a sajátos nevelési igényű testvérek szakértői vizsgálataival kapcsolatban. Végül kértem az ügyben keletkezett dokumentumok rendelkezésemre bocsátását.

Az érintett alapvető jogok
– A művelődéshez (oktatáshoz) való jog: „Minden magyar állampolgárnak joga van a művelődéshez. Magyarország ezt a jogot a közművelődés kiterjesztésével és általánossá tételével, az ingyenes és kötelező alapfokú, az ingyenes és mindenki számára hozzáférhető középfokú, valamint a képességei alapján mindenki számára hozzáférhető felsőfokú oktatással, továbbá az oktatásban részesülők törvényben meghatározottak szerinti anyagi támogatásával biztosítja. (Alaptörvény XI. cikk (1) és (2) bekezdés)
– A tisztességes eljáráshoz való jog „Mindenkinek joga van ahhoz, hogy ügyeit a hatóságok részrehajlás nélkül, tisztességes módon és ésszerű határidőn belül intézzék.” (Alaptörvény XXIV. cikk (1) bekezdés)
– A gyermek védelemhez és gondoskodáshoz való joga. „Minden gyermeknek joga van a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges védelemhez és gondoskodáshoz.” (Alaptörvény XVI. cikk (1) bekezdés)

Az alkalmazott jogszabályok
– 1952. évi IV. törvény: A házasságról, a családról és a gyámságról (Csjt.)
– 1991. évi LXIV. törvény: A Gyermek jogairól szóló, New Yorkban, 1989. november 20-án kelt Egyezmény kihirdetéséről (Gyermekjogi Egyezmény)
– 1997. évi XXXI. törvény: A gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról (Gyvt.)
– 149/1997. (IX. 10.) Korm. rendelet: A gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról (Gyer.)
– 15/1998. (IV. 30.) NM rendelet: A személyes gondoskodást nyújtó gyermekjóléti és a gyermekvédelmi intézmények, valamint személyek szakmai feladatairól és működésük feltételeiről
(Az alkalmazott jogszabályi rendelkezéseket a jelentés melléklete tartalmazza.)

A megállapított tényállás
A beadvány szerint az egyházi fenntartású intézmény a 2009/2010. tanévben vette fel a hét kiskorút nevelő család három gyermekét. A család negyedik gyermeke a 2011/2012-es tanévben érkezett az intézménybe. A 2011-ben kiállított lakcímkártya szerint a család lakóhelye a XVIII. kerületben van, életvitelszerűen azonban Gyálon laknak.
Az egyik gyermeket – a szülők kérésére – átvette az ugyancsak a XVIII. kerületben található Kapocs iskola. A vizsgálat megindításakor a Wesley iskolában tanuló három gyermek közül – a pedagógusok megítélése szerint – két fiú jó képességű, de nagyon motiválatlan. A kislánynak nincs feladattudata, nehezen követi a szabályokat. A dicséretet egyikük sem tudja értékelni, a számonkérésre, a figyelmeztetésre agresszíven reagálnak, támadásként élik meg. Tanulmányi eredményük gyenge, felszerelésük nincs, házi feladataikat nem készítik el. Iskolatársaikkal szemben agresszívan lépnek fel. A szülők nem működnek együtt a pedagógusokkal, nem tartják az iskolával a kapcsolatot, nem jelzik a gyermekek hiányzásait, előmenetelük iránt nem érdeklődnek. 2012. április 5-ig az ötödik osztályos fiúnak 119, a negyedik osztályos fiúnak 93, az első osztályos kislánynak pedig 61 óra igazolatlan mulasztása volt.
A jegyző által rendelkezésemre bocsátott dokumentumok szerint a Kertváros Gyáli Kistérség Szociális és Családvédelmi Központ Gyermekjóléti Szolgálatánál (a továbbiakban: gyermekjóléti szolgálat) a családdal kapcsolatos legrégebben fellelhető iratanyag 2003-ból származik. Ekkor az éppen büntetés-végrehajtási intézetben lévő apa védelembe vételi eljárást kezdeményezett. Tekintettel azonban arra, hogy az anya vállalta az együttműködést a gyermekjóléti szolgálattal, az eljárást a gyámhatóság megszüntette. A családot – alapellátásban – az akkori tartózkodási helyük szerint illetékes gyermekjóléti szolgálat gondozta. 
A család 2006 júniusa óta életvitelszerűen Gyálon tartózkodik. 2006. november 9-én az eljárásra illetékes Budapest XIX. kerületi gyámhatóság (továbbiakban: XIX. kerületi gyámhatóság) a családban akkor nevelkedő mindhárom – két közös, valamint egy, az anya másik kapcsolatából származó – gyermeket védelembe vette. Az ezt követően készült egyéni gondozási-nevelési tervben az családgondozó rögzítette, hogy „a szülők a gyermekekkel nem az életkorúknak megfelelően foglakoznak”, az anyát pedig figyelmeztették a közoktatási törvényben rögzített tankötelezettség megszegése miatt.
2006 novemberében az anya egészségileg sérült kislánynak adott életet, a család az ő nevelését nem tudta vállalni, 2007 őszétől átmeneti nevelt. 
2007 szeptemberében az anya újabb egészségileg sérült gyermeket szült. Az újszülöttet a XIX. kerületi gyámhatóság ideiglenes hatállyal gyermekotthonba helyezte. A döntést felülvizsgáló gyámhivatal – a szülőknél készült környezettanulmány és a gyermekvédelmi szakszolgálat javaslata alapján – a kisfiút hazaengedte. Az újszülött családba helyezését ellenző családgondozó és a szülők között megromlott a kapcsolat, a korábban tapasztalható együttműködési készség a család részéről csökkent. 2007 novemberében – a család kérésére – új családgondozót kapott a család.
Az idősebb gyermekek védelembe vételét a XIX. kerületi gyámhatóság a 2008-ban esedékes felülvizsgálatkor – a szülők „rapszodikus” együttműködése miatt – fenntartotta. A tárgyaláson a szülők nem jelentek meg. 
2008 végétől az iskola folyamatosan jelezte a gyermekek igazolatlan hiányzásait, magatartási problémáit. A családgondozó rendszeresen konzultált a családdal és nevelési tanácsokkal segítette a szülőket.
2009 januárjában – a családgondozó segítéségével – a 2000-ben született gyermeket a Tanulási Képességet Vizsgáló Szakértői Bizottság megvizsgálta. A szakvélemény szerint a gyermek sajátos nevelési igényű, de tanulmányait – korábbi iskolájában – integráltan folytathatja.
2009 tavaszán abban a gyáli iskolában, ahová az idősebb gyermekek jártak, az igazgató, a gyermekvédelmi felelős, az iskola-rendőr, a családgondozó és a szülők részvételével esetmegbeszélést tartottak. A szakemberek a szülőket fokozott szülői felügyeletre és figyelemre kérték. Válaszul a szülők vádaskodni kezdtek, de az esetmegbeszélés végén ígéretet tettek arra, hogy fokozottan figyelnek a gyermekekre, de az esetmegbeszélésről készített feljegyzés aláírását azonban megtagadták. Ezt követően történt, hogy a tanórák után csavargó gyermeket a családgondozó saját autójával haza vitte.
2009 májusában megszületett a pár újabb gyermeke. 
A védelembe vétel 2009 júniusában esedékes felülvizsgálatakor a családgondozó – írásban – a védelembe vétel fenntartását javasolta. A tárgyaláson az anya a védelembe vétel megszüntetését kérte és ígéretet tett a családgondozóval való együttműködésre. A családgondozó a védelembe vétel megszüntetését a tárgyaláson nem ellenezte. 
A XIX. kerületi gyámhatóság a gyermekek védelembe vételét a XI-54/2009/8. számú, 2009. július 16-án kelt határozatával megszüntette, egyúttal a gyáli gyermekjóléti szolgálatot felhívta a család alapellátásban való gondozására.
2009 decemberében, a család 1999-ben született – évek óta átmeneti neveltként, gyermekotthonban élő – gyermeke egy kapcsolattartás után nem ment vissza a gyermekotthonba. A rendőrség kiment a család tartózkodási helyére, de az anya nem engedte be őket. A lakókörnyezetet látva a rendőrök feltételezték, hogy a család komoly anyagi gondokkal küzd, ezért jelzést küldött a gyámhatóságnak. A gyermek a rendőri intézkedést követően sem ment vissza a gyermekotthonba és iskolába sem járt. Átmeneti nevelésbe vételét 2010. február 15-én megszüntette a gyámhivatal. A gyermek tankötelezettségének még március végén sem tett eleget.
A gyámhatóság – a rendőrség jelzése alapján – ismét védelembe vételi eljárást indított, a gyermekjóléti szolgálattól javaslatot kért.
A gyermekjóléti szolgálat 2010. március 12-én kelt válasza szerint a család szűkös anyagi körülmények között él, a szülők együttműködési készsége változékony, de ragaszkodnak gyermekeikhez. A szolgálat – a szülői kötelezettségek és együttműködés esetén – továbbra is elegendőnek tartotta az alapellátásban való szoros családgondozást.
2010. április 1-jére a szülőket a gyámhatóság idézte. Miután a szülők a megadott időpontban nem jelentek meg, ismét idézte őket a hatóság. 
Az anya az ismételt idézésre megjelent és alapellátás keretében vállalta a családgondozóval való együttműködést. 
A gyámhatóság a 269-10/2010. számú, 2010. május 4-én kelt végzésével a védelembe vételi eljárást megszüntette, a gyermekjóléti szolgálatot felkérte a család alapellátásban való gondozására. 
A gyermekek iskolai mulasztásait, magatartási problémáit az oktatási intézmények 2010 őszétől ismételten jelezték a gyámhatóságnak és a gyermekjóléti szolgálatnak.
2011-ben az iskola által jelzett problémák felerősödtek, az oktatási intézmények a gyermekek elhanyagoltságára panaszkodtak. Előfordult, hogy a Kapocs utcai iskolába járó gyermek magából kikelve rohant ki az iskolából, a pedagógusok nem találták meg, a fiú csak több óra múlva ment vissza az iskolába. Az iskola értesítésére a gyermekjóléti szolgálat családgondozója kiment a családhoz, de az apa életveszélyesen megfenyegette őt, majd egy farönkkel kergette el.
2011 elején a családgondozó tartós betegállománya miatt helyettes családgondozó foglakozott a családdal. Vele a család együttműködő volt. A családgondozó rendszeresen higiéniai, életviteli tanácsokkal, ruhaadományokkal, fejtetűirtó szerekkel látta el őket.
2011 májusában megszületett a szülők legkisebb gyermeke.
A Wesley iskolában 2011 májusában esetmegbeszélést tartottak, amire a szülők nem mentek el, de az időközben kijelölt új családgondozó ott volt. Az esetmegbeszélésen rögzítették, hogy hathatós intézkedéseket kell tenni a gyermekek életkörülményeinek javítása érdekében. A családgondozó nyilatkozatott íratott alá a családdal, amelyben a szülők vállalták a gyermekek megfelelő felügyeletét, iskoláztatását, a különböző intézményekkel való kapcsolattartást, a higiénés feltételek javítását. A családgondozó folyamatosan ellenőrizte ezek betartását, meglátása szerint azonban őszig változás nem volt várható. 
A gyermekek védelembe vétele ügyében a gyáli gyámhatóság 2011 őszén ismét eljárást indított, a gyermekjóléti szolgálattól javaslatot kért. 
A családgondozó leírta, hogy a családdal való együttműködése lehetetlenné vált. A szülők közölték, nem hajlandóak együttműködni vele és fel fogják jelenteni. A családgondozó a gyermekek védelembe vételé javasolta. 
A gyámhatóság 2011. október 24-én védelembe vételi tárgyalást tartott, azon a szülők nem jelentek meg. Az oktatási intézmények képviselői elmondták, hogy a gyermekek rendszeresen igazolatlanul hiányoznak az iskolából, ha az iskolában tartózkodnak agresszíven viselkednek, a pedagógusok és diáktársaik munkáját ellehetetlenítik, ápolatlanok. Gyakran engedély nélkül elhagyják a tantermet és a kislány többször kapott dührohamot. A pedagógusok szerint a szülőknek életvezetési tanácsokra, folyamatos segítségnyújtásra, kapcsolatra van szükségük. 
A családgondozó a tárgyaláson elmondta, hogy a családot alapellátásban gondozza. A szülők a hét gyermekkel egy szobás, elhanyagolt házban élnek. Vezetékes víz nincs, tisztálkodási lehetőség és mellékhelyiség az udvarban van. Kályhával fűtenek, rezsón főznek, megélhetésüket családtámogatási ellátásokból és alakalmi munkákból fedezik. A szülők az alapellátás során készült gondozási tervben rögzítetteket nem teljesítették, a védőnővel és az iskolával nem működtek együtt. Az anya az alapellátás során azt is mondta a családgondozónak, hogy többet ne menjen hozzájuk. 
A családgondozó – bár a gondozási tervben foglaltak teljesítésére nem sok esélyt látott – védelembe vételt javasolt. 
Az irodavezető, az ügyintéző és a családgondozó a tárgyalást követően az anyát tartózkodási helyén felkeresték. A szülő állította, hogy gyermekei rendszeresen járnak iskolába, ígéretet tett az ingatlan rendbetételére, az alapellátásban való együttműködést vállalta, de a gyermekek védelembe vételét ellenezte.
A gyámhatóság a 8145-28/2011. számú, 2011. november 21-én kelt határozatával a gyermekeket ismét védelembe vette.
A Wesley iskola 2011. december 13-án a jegyzői gyámhatóságnak ismételten jelezte, a gyermekekkel kapcsolatos problémákat. Az iskola véleménye szerint a gyermekeknek testi, lelki- és mentális egészségük, életkörülményeik javítása érdekében az önkormányzattól és a gyermekjóléti szolgálattól segítségre lenne szüksége.
A gyermekjóléti szolgálat ugyanezen a napon kelt feljegyzése szerint a gyermekek védelembe vétele óta a család életében jelentős pozitív változás nem történt. 
2011. december 15-én a családgondozó személye – tekintettel arra, hogy a korábbi családgondozó munkaviszonya megszűnt – változott.
A Kapocs utcai iskola igazgatója 2012 januárjában értesítette a jegyzőt arról, hogy 2011 októbere és 2012 januárja között a 2000-ben született gyermek 41 tanórát mulasztott. 
A szóban forgó gyermek iskoláztatási támogatását a jegyző 2012. január 26-án, a 1117-6/2011. számú határozatával, felfüggesztette. A gyámhatóság 2012. január 2-án, 24-én, valamint március 2-án és 26-án a védelembe vétel ügyében idézte a szülőket. 2012. január 9-én a XVIII. kerületi rendőrkapitányság jelezte, hogy a 2000-ben született gyermek bántalmazta és megfenyegette osztálytársát. 2012. január 17-én a Wesley iskola a jegyzőnek és a gyermekjóléti szolgálatnak – intézkedést kérve – megírta, hogy a család két gyermeke az egyik pedagógus autójáról le akarta feszegeti a márkajelző emblémát. 2012 januárjában az első osztályos kislányt a szülők elvitték a nevelési tanácsadóba. A nevelési tanácsadó a gyermeket a szakértői bizottsághoz irányította, vizsgálati időpontot azonban 2012 júliusáig nem kaptak. 2012. február 6-án a gyermekjóléti szolgálat a jegyzőt értesítette arról, hogy a szülők együttműködésének hiányában a szolgálat nem tudta elkészíteni a gyermekek egyéni gondozási tervét. 2012. február 6-án a Wesley iskola értesítette a jegyzőt az egyik gyermek fegyelmi tárgyalásának időpontjáról és ismételten utalt a gyermekek agresszivitására, ápolatlanságára. A 2012. február 9-én tartott fegyelmi tárgyaláson az érintett gyermek és szülei nem jelentek meg. A gyermekjóléti szolgálat családgondozója elmondta, hogy a szülők együttműködésének hiányában az egyéni gondozási tervet nem tudta elkészíteni. A szülők nem állnak szóba vele, megítélése szerint a védelembe vételen túli hatósági intézkedésre lenne szükség.
Ezt követően a Wesley iskola megküldte a jegyzőnek a két fiúról készült pedagógiai jellemzést. 2012. február 20-án a Kapocs utcai iskolába járó gyermek már 31 tanórát mulasztott. 2012. március 2-án kelt 117-15/2011. számú végzésével a jegyző felfüggesztette a Kapocs utcai iskolába járó gyermek iskoláztatási támogatását. 2012. március 6-án a gyermekjóléti szolgálat a jegyzőt a gyermekek iskolai viselkedése miatt hatósági intézkedés megtételére kérte. Ugyanezen a napon a családgondozó arról értesítette a jegyzőt, hogy az anya együttműködése a gyermekjóléti szolgálattal javult, ígéretet tett arra, hogy két legkisebb gyermekét beíratja az óvodába, a nagyobbak gondozási-nevelési tervét pedig aláírta. A terv végrehajtásába a családgondozó bevonta az iskola gyermekvédelmi felelőseit, kéthetenkénti családlátogatást, más intézményekkel való kapcsolatfelvételhez való segítségnyújtást tervezett. 2012. márciusban a Wesley iskola két alkalommal a gyermekek viselkedése (osztálytársaik folyamatos lelki és fizikai bántalmazása, egy alkalommal egy szülő bántalmazása, folyamatos órai bomlasztó magatartás stb.) miatt a jegyzőt a gyermekek körzeti iskolába való átvételére kérte.
2012 áprilisában az iskola értesítette a jegyzőt, hogy a hozzájuk járó három gyermek ötven tanóránál többet mulasztott az iskolai foglakozások alól. 2012. április 10-én a gyermekek védelembe vétele felülvizsgálata tárgyában a jegyző tárgyalást tartott. A szülők a tárgyaláson nem jelentek meg. A Wesley iskola igazgatója elmondta, hogy a gyermekek nem tanulnak, nincs felszerelésük, bomlasztják az órákat, ápolatlanok, önkényesen elhagyják az órákat, testileg és lelkileg bántalmazzák társaikat. A szülők az iskolával nem tartják a kapcsolatot. Az egyik fiú kifejezetten jó képességű, de motiválatlan, a másik is jobb teljesítményre lenne képes, a kislánynak nincs feladattudata, nem tűri a szabályokat. Az igazgató a gyermekek családból való kiemelését tartotta indokoltnak.
A családgondozó esélyt látott arra, hogy a családdal való együttműködés keretén belül eredményeket érjen el. A Wesley iskola 2012 áprilisában, a Kapocs iskola pedig májusban újabb értesítést küldött a gyermekek hiányzásáról a jegyzőnek. A Kapocs iskolába járó gyermek szakértői véleménye lejárt, újabb időpontról értesítést nem kaptak. A 2012. május 2-ára a gyámhatóság ismét tárgyalást hívott össze. A szülők cáfolták az igazolatlan órák számát. Állításuk szerint az intézmények nem várták meg az orvosi igazolások bemutatását. Ígéretet tettek azok beszerzésére. 
A 1117-27/2012. számú, 2012. május 18-án kelt végzésével a jegyzői gyámhatóság felkérte a gyermekjóléti szolgálatot az iskoláztatási támogatás felhasználására vonatkozó pénzfelhasználási terv készítésére, valamint eseti gondnok személyére való javaslattételre. 2012. május 31-én a Kapocs iskolába járó, 2000-ben született gyermek már 95 tanórát mulasztott igazolatlanul. A 1117-33/2012. számú, 2012. június 18-án kelt határozatával a jegyzői gyámhatóság a gyermekek védelembe vételét, valamint az iskoláztatási támogatás felfüggesztését felülvizsgálta, azokat fenntartotta.
A családot jelenleg gondozó családgondozó szerint a szülő és a gyermekek nagyon kötődnek egymáshoz. A létbizonytalanságból adódóan azonban van egyfajta feszültség a családban, amely időnként konfliktusban jelenik meg. A családgondozó heti rendszerességgel tart kapcsolatot a családdal, a család együttműködési készsége az utóbbi hónapokban javult. A gyermekek iskolai hiányzásait ugyan nem sikerült visszaszorítani, de az anya érdeklődik a gyermekek iskolai teljesítménye felől. A feljegyzés szerint javultak a család higiénés körülményei, az udvart rendszeresen takarítják. A gyermekjóléti szolgálat segítségükre volt az összegyűlt szemét elszállításában.
A család közel öt éves, feltehetőleg fejlődési rendellenességgel született gyermekének neurológiai vizsgálata megkezdődött, az évek óta esedékes sebészeti beavatkozást pedig a nyáron elvégezték rajta. Az orvos által korábban is javasolt vizsgálatot és műtétet az édesanya – tekintettel arra, hogy nem tudta elfogadni gyermeke esetleges betegségét – hárította. 
A 2000-ben született gyermek szakértői vizsgálatát az iskola 2011-ben kérte, 2012 júniusában a családgondozót arról tájékoztatták, hogy az egyéves várakozási idő a bizottság túlterheltsége miatt általános. A családgondozó véleménye szerint a családban felmerülő problémák szoros családgondozással megoldhatók.

A vizsgálat megállapításai
I. A hatásköröm tekintetében
Feladat- és hatáskörömet, valamint az ennek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságaimat az Ajbt. határozza meg. Az Ajbt. 18. § (1) bekezdése szerint az alapvető jogok biztosához bárki fordulhat, ha megítélése szerint közigazgatási szerv, helyi önkormányzat, nemzetiségi önkormányzat, kötelező tagság alapján működő köztestület, a Magyar Honvédség, rendvédelmi szerv, közigazgatási jogkörben eljáró egyéb szerv e jogkörében, nyomozó hatóság vagy az ügyészség nyomozást végző szerve, közjegyző, törvényszéki végrehajtó, önálló bírósági végrehajtó vagy közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) tevékenysége vagy mulasztása a beadványt tevő személy alapvető jogát sérti vagy annak közvetlen veszélyével jár (a továbbiakban együtt: visszásság), feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, vagy jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva. Az Ajbt. 18. § (2) bekezdés a) pontja szerint közszolgáltatást végző szervnek minősül az állami vagy önkormányzati feladatot ellátó szerv.
A Gyvt. meghatározásában a gyermekjóléti szolgáltatás olyan, a gyermek érdekeit védő speciális személyes szociális szolgáltatás, amely a szociális munka módszereinek és eszközeinek felhasználásával szolgálja a gyermek testi és lelki egészségének, családban történő nevelkedésének elősegítését, a gyermek veszélyeztetettségének megelőzését, a kialakult veszélyeztetettség megszüntetését, illetve a családjából kiemelt gyermek visszahelyezését. A gyermekjóléti szolgáltatás biztosítása a települési önkormányzat feladata. 
A hivatkozott jogszabályok alapján a gyermekjóléti szolgálat közszolgáltatást végez, a jegyzői hatáskörben eljáró gyámhatóság pedig közigazgatási szerv. Mindebből következően az érintett szervek vizsgálatára a hivatkozott törvényi rendelkezés alapján kiterjed a hatásköröm. 
Az Ajbt. vizsgálati lehetőségemet időben is korlátozza, ugyanis a 18. § (5) bekezdése kimondja, hogy ha az ügyben jogerős közigazgatási határozat született, az alapvető jogok biztosához ennek közlésétől számított egy éven belül lehet beadvánnyal fordulni. 
Tekintettel azonban arra, hogy a hatáskörömet szabályozó törvény a gyermekei jogok védelmét kiemelt feladatommá teszi, továbbá mert a gyermekek jelenlegi helyzete egy évek óta tartó folyamat következménye, nem mellőzhettem az egy éven túli eljárások, intézkedések áttekintését, elemzését.

II. A vizsgált alapjogok tekintetében
Az Alaptörvény XI. cikkének (2) bekezdése a kötelező általános iskolai oktatásban az ingyenes oktatás biztosításának kötelezettségét írja elő. E rendelkezés alapján tehát ebben az oktatási formában az államnak alkotmányos kötelezettsége, a szülőknek és a tanulóknak pedig alapvető alanyi jogosultsága áll fenn az oktatás biztosítására. E jog érvényesítése szükségszerűen állami cselekvést igényel, ezért a művelődés alapvető intézményeit is meghatározza. Az elengedhetetlenül fontos ismeretek megszerzését, a gyermekek megfelelő fejlődését a kötelező – és ezzel összhangban bárki számára ingyenesen hozzáférhető – alapfokú oktatással biztosítja. [Vö. 12/1996. (III. 2.) AB. határozat]
A gyermek a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges védelemhez és gondoskodáshoz való jogát az Alaptörvény XVI. cikkének (1) bekezdése deklarálja. A gyermeket főszabályként minden olyan alapvető jog megillet, mint bármely más embert, de ahhoz, hogy a jogok teljességével képes legyen élni, biztosítani kell számára az életkorának megfelelő minden feltételt a felnőtté váláshoz. Erre tekintettel kifejezetten a gyermekek jogaként rögzíti a törvény a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges védelemre és gondoskodásra való jogot. E védelemre és gondoskodásra a gyermek mindenkivel szemben igényt tarthat. Ennek megfelelően a gyermek szülei, családja, az állam és a társadalom valamennyi tagja is köteles a gyermek jogait tiszteletben tartani, és a társadalom fennmaradásának zálogaként biztosítani számára a megfelelő fejlődéséhez szükséges feltételeket.  [Vö. 21/19996. (V. 17. ) AB határozat]
A védelem és gondoskodás a magánszférában elsősorban a szülők joga és kötelessége. A családjogi törvény rögzíti, hogy a szülői felügyeletet a kiskorú gyermek érdekeinek megfelelően kell gyakorolni. A gyermek védelme és a róla való gondoskodás nemcsak a család alkotmányos kötelessége, hanem az államé, a társadalomé is. Ez a szülői felügyelettel összefüggésben úgy értelmezendő: ha a gyermeknek nincs vagy a szülői kötelességeket nem teljesítő szülője van, akkor helyettük az államnak kell helytállania. Ez ad a jogalkotó államnak lehetőséget a törvényes beavatkozásra, és kötelezi az államot közvetlen helytállásra (tartás) a védelem és gondoskodás feladatára (büntető rendelkezések, állami gondozásba vétel). [Vö. 995/B/1990. AB határozat]
A gyermek, mint az alapjogok alanya oldalán az életkorból adódó hátrányokat az állam oldaláról az az intézményvédelmi kötelezettség egyenlíti ki, hogy az államnak aktívan kell cselekednie a gyermekek alapvető jogainak előmozdítása, érvényesülése és védelme érdekében. 
Ezt az alaptételt megtaláljuk a Gyermekjogi Egyezménynek a preambulumában is, amely rögzíti, hogy a gyermeknek, figyelemmel fizikai és szellemi érettségének hiányára, különös védelemre és gondozásra van szüksége, nevezetesen megfelelő jogi védelemre, születése előtt és születése után egyaránt. 
Az Alkotmánybíróság szerint, a tisztességes eljárás olyan minőség, amelyet az eljárás egészének és körülményeinek figyelembevételével lehet megítélni. A tisztességes eljáráshoz való jog abszolút jog, amellyel szemben nem létezik mérlegelhető más alapvető jog vagy alkotmányos cél, mert már maga is mérlegelés eredménye. [Vö. 6/1998. (III. 11.) AB határozat és 14/2004. (V. 7.) AB határozat] 
Olyan jogalkalmazói eljárást foglal magában, amely – a materiális jogállam értékrendjének megfelelően – a demokratikus alkotmányfejlődés során kikristályosodott alapelvek és szabályok alapján zajlik.
Nem hagyható figyelmen kívül, hogy a kiszámíthatóság – beleértve az egységes jogalkalmazást – és az eljárási garanciák biztosítása szorosan összekapcsolódik az egyes alanyi alapjogok, szabadságjogok védelmével, mintegy kölcsönösen feltételezik egymást. Az alapjogok valódi érvényesülését képes kiüresíteni, megbénítani (azaz komolyan befolyásolni) a szabályozás vagy a jogalkalmazás hibáiból, zavarából adódó kiszámíthatatlanság, az eljárásra vonatkozó garanciális szabályok félre tétele, figyelmen kívül hagyása. Érdemes utalni ezzel kapcsolatosan arra az alkotmánybírósági tézisre, amely szerint közvetlen alkotmányi garanciák gazdaságossági és célszerűségi okokból, az eljárás egyszerűsítése vagy az időszerűség követelményének érvényesülése címén sem mellőzhetők. [Vö. 11/1992. (III. 5.) AB határozat, 49/1998. (XI. 27.) AB határozat, 5/1999. (III. 31.) AB határozat.]
Előzőekből következik, hogy jogállamot csak jogállami eszközökkel lehet szolgálni, az egyes jogsértésekre csak jogállami módon, a jogszabályi rendelkezések, az eljárási garanciák maradéktalan betartása mellett, az arra feljogosított szerveknek kell választ adnia.

III. Az ügy érdemében
A gyermekkel foglakozó hatóságokat és intézményeket a Gyermekjogi Egyezmény és a Gyvt. egyaránt a gyermek mindenek felett álló érdekét figyelembe vevő eljárásra, döntésre kötelezi. A Gyvt. meghatározása szerint a veszélyeztetettség olyan – a gyermek vagy más személy által tanúsított – magatartás, mulasztás vagy körülmény következtében kialakult állapot, amely a gyermek testi, értelmi, érzelmi vagy erkölcsi fejlődését gátolja vagy akadályozza. A jegyző a gyermeket védelembe veszi, ha a szülő a gyermek veszélyeztetettségét az alapellátások önkéntes igénybevételével megszüntetni nem tudja, vagy nem akarja, de alaposan feltételezhető, hogy segítséggel a gyermek fejlődése a családi környezetben mégis biztosítható. [Lásd. Gyvt. 68. § (1) bek.]
A rendelkezésemre álló iratanyag alapján a családdal a gyermekjóléti szolgálat hosszú évek óta kapcsolatban van. A védelembe vétel elsőként 2006-ban, a gyermekek tankötelezettségének elmulasztására is visszavezethető veszélyeztetettsége miatt vált szükségessé.
A szülők együttműködése már az első védelembe vételt követően sem volt problémamentes. A családgondozóval megromlott kapcsolatuk miatt a 2007-ben esedékes felülvizsgálatkor le kellett váltani a családgondozót. 2008 végén a tanköteles korú gyermekek folyamatos hiányzásait, magatartási problémáját jelezte az iskola.
A családgondozó folyamatosan tartotta a kapcsolatot a családdal, elősegítette az egyik gyermek szakértői vizsgálaton való részvételét, az iskolában több részvevő segítéségével esetmegbeszélésen próbálták a gyermekekkel kapcsolatos problémákat orvosolni. A szülők ezen alkalmakkor többször ígéretet tettek arra, hogy fokozottabban figyelnek a gyermekeikre, vállalásukat azonban aláírásukkal nem erősítették meg.
A rendelkezésemre álló iratok szerint hatósági intézkedéssel sem sikerült a gyermekek veszélyeztetettségét megszüntetni. A szülők együttműködési készsége az iskolával, a hatósággal, a családgondozóval változó volt, eredményesnek azonban semmiképpen sem mondható. A védelembe vétel 2009. júliusi felülvizsgálatához készült javaslatában a gyermekjóléti szolgálat indokoltnak tartotta a védelembe vétel fenntartását. A gyámhatóság azonban pusztán az anya kérésére, valamint a családgondozó hallgatólagos beleegyezésére megszüntette a védelembe vételt. A Gyvt. 69. § (1) bekezdése alapján azonban a védelembe vételt akkor kell megszüntetni, ha a gyermek családban való nevelkedése védelembe vétel nélkül is biztosítható.
Mindebből következően a hatósági kényszert mellőző, pusztán a szülő önkéntes együttműködési készségére alapozó gyermekjóléti alapellátásban való gondozás ellentmond a Gyermekjogi Egyezményben, valamint a Gyvt-ben deklarált, a gyermek mindenekfelett álló érdekét figyelembe vételére vonatkozó alapelvnek, egyúttal visszásságoz okoz a gyermeket az állam és a társadalom részéről megillető védelemhez és gondoskodáshoz fűződő jogával összefüggésben. 
A rendőrség 2009 végén a Gyvt. 17. §-ában foglalt jelzési kötelezettségének eleget téve értesítette a jegyzői gyámhatóságot a családban nevelkedő gyermekek valószínűsíthető veszélyeztetettségéről. A jegyző a Gyer. 84. § (3) bekezdése alapján megindította a védelembe vételi eljárást. A gyermekjóléti szolgálattól javaslatot kért. 
A Gyer. 85. § (2) bekezdése szerint, ha a gyermek veszélyeztetettsége fennáll, de a gyermek és szülője nyilatkozatban vállalják a gyermekjóléti szolgálattal való együttműködést és ennek alapján valószínűsíthető a gondozás eredményessége, a jegyző az eljárást hivatalból megszünteti és ezzel egyidejűleg felhívja a gyermekjóléti szolgálatot az alapellátás keretében történő segítségnyújtásra. Annak ellenére, hogy a család együttműködési készsége továbbra is „változékony” volt és az átmeneti nevelésből hazakerült gyermek nem járt iskolába, a családgondozó elegendőnek tartotta az alapellátásban való szoros családgondozást. A családgondozó javaslata, valamint az anya együttműködésre vonatkozó nyilatkozata alapján a jegyző a védelembe vételi eljárást megszüntette. 
Megállapítom, hogy az előzmények ismeretében az alapellátásban való gondozás eredményessége nem volt valószínűsíthető, a védelembe vételi eljárás megszüntetése ellenétes volt a gyermekek mindenekfelett álló érdekével, ezáltal is sérült a gyermekeket az állam és a társadalom részéről megillető védelemhez és gondoskodáshoz fűződő jog. 
A 2010/2011-es tanévtől kezdődően a gyermekek iskolai mulasztásai, magatartási problémái erősödtek. A család gyermekjóléti szolgálattal való együttműködési készsége a családgondozó személyének függvényében változott. Az iskolával – megítélésem szerint a család lakóhelye és az oktatási intézmények közötti távolságra is visszavezethetően – a szülők nem tartottak/tartanak kapcsolatot és a 2011 tavaszára összehívott esetmegbeszélésen sem vettek részt. (Megjegyzem miután az anya ekkor szülte meg legkisebb gyermekét, részéről a részvétel nehezen lett volna megoldható.) Az esetmegbeszélést követően a családgondozó személyesen felkereste a szülőket és nyilatkoztatta őket a gyermekek veszélyeztetettségének megszüntetése érdekében szükséges teendőkről, a vállaltak betartását pedig ellenőrizte. Arról, hogy az ellenőrzésen túl kapott-e segítséget a család, nincsen információm.
A család életében, együttműködési készségében ezt követően sem történt változás. A rendelkezésemre álló információk alapján a gyermekkel kapcsolatos problémákat az iskolákban pedagógiai eszközökkel nem tudták kezelni, a megoldást a pedagógusok a gyermekjóléti szolgálattól, illetve hatósági intézkedésektől várták. 2011 őszére az alapellátásban való gondozás még mindig eredménytelen volt. A családgondozó – bár annak sikerességében maga is kételkedett – hatósági intézkedésen kívül más gyermekvédelmi intézkedést nem javasolt. 
A család életében az újabb védelembe vétel sem hozott javulást. A gyermekek egyre többet mulasztottak igazolatlanul, az iskoláztatási támogatás felfüggesztését követően sem tettek eleget tankötelezettségüknek. Magatartásukkal egyre több és súlyosabb problémák adódtak. A szülők a hatósági idézésekre nem jelentek meg, az iskolával továbbra sem tartottak kapcsolatot, az ez év elejétől kirendelt új családgondozó márciusra érte el azt, hogy a család szóba álljon vele. A gyermekek iskolai mulasztásait azonban nem sikerült visszaszorítania. A Gyvt. szerint a gyermekek védelmét ellátó rendszerben a gyermekek védelmét biztosító hatósági feladat- és hatásköröket – egyebek mellett – a jegyző gyakorolja.  A gyermekjóléti szolgáltatás a személyes gondoskodás körébe tartozó gyermekjóléti alapellátások közé tartozik. 
A nevelési oktatási intézmények pedig a gyermekvédelmi rendszerhez kapcsolódó feladatokat látnak el. A Gyvt. 17. § (2) bekezdése alapján a közoktatási intézmény a gyermek veszélyeztetettsége esetén köteles jelzéssel élni a gyermekjóléti szolgálatnál, a gyermek súlyos elhanyagolása vagy egyéb más, súlyos veszélyeztető ok fennállása esetén hatósági eljárást kezdeményezni.
Megállapítgató, hogy az iskola a jelzési kötelezettségének eleget tett és hatósági intézkedést is többször kezdeményezett. A Gyvt. 17. § (3) bekezdése a gyermekvédelmi rendszerhez tartozó személyek, szolgáltatók, intézmények és hatóságok számára – a gyermek családban történő nevelkedésének elősegítése, a veszélyeztetettség megelőzése és megszüntetése érdekében – együttműködési és tájékoztatási kötelezettséget ír elő. A gyermekjóléti szolgálat alapellátásban és a védelembe vétel során is gondozta a családot, és volt példa az iskolával való együttműködésre is. Annak szakmai megítélése, hogy a gyermekjóléti szolgálat az alapellátásban, valamint a védelembe vétel alatti családgondozás során a szociális munka eszköztárát megfelelően használta-e a gyermekek veszélyeztetésének megszüntetése érdekében, nem tarozik ombudsmani hatáskörbe. A pedagógiai munka megítélésére ugyancsak nincs lehetőségem. 
Az NM rendelet 22. § (4) bekezdése szerint, ha a gondozási-nevelési terv megvalósítása a szülő, illetve a gyermek megfelelő együttműködése miatt nem lehetséges, a családgondozónak ezt írásban kell jeleznie a jegyzőnek és fel kell hívnia a szülő, illetve a gyermek figyelmét arra, hogy a védelembe vétel sikertelensége esetén a gyermekvédelmi gondoskodás más eszközének alkalmazására kerülhet sor. A gyermekjóléti szolgálat – lehetőség szerint az általa összehívott esetkonferenciát követően – javasolja a gyermekvédelmi gondoskodás más eszközének alkalmazását. A 2011 októberében tartott védelembe vételi tárgyalás idején egyértelmű volt az addigi családgondozás eredménytelensége. A családgondozó nem látott esélyt arra, hogy a szülők és a gyermekek betartsák a gondozási-nevelési tervben előírtakat. Mindezek ellenére más hatósági intézkedést csak 2012 márciusában javasolt.
Megállapítható az is, hogy a jegyzői gyámhatóság a gyermekek 2011 novemberi védelembe vételét követően az iskola a tankötelezettség nem teljesítésére vonatkozó értesítéseire az iskoláztatási támogatást felfüggesztette, az iskola és a gyermekjóléti szolgálat egyéb jelzéseire, segítséget, együttműködést kérő leveleire azonban nem reagált. A mulasztás visszásságot okozott a tisztességes eljáráshoz fűződő alapjoggal összefüggésben.
A vizsgált esettel kapcsolatban felmerül a gyermekvédelmi rendszer „időben való beavatkozásának” és eredményességének a kérdése is. Megállapítható, hogy a család alapellátásban való gondozása, a védelembe vétel huzamosabb ideje nem vezetett eredményre. A szülők a taníttatási kötelezettségüknek évek óta nem tesznek eleget, az ebből következő hiányosságokat gyermekeik feltehetőleg már nem tudják pótolni. Az idősebb gyermekek már szabálysértés, bűncselekmény elkövetésében is érintettek, az elhanyagoló szülői magatartás következtében pedig motiválatlanok, a társadalmi együttélés alapvető szabályait egyre kevésbé képesek betartani.
Utólag már nem dönthető el, hogy az elmúlt években a gyermekek veszélyeztetettsége szociális munkával, vagy a szülői felügyeleti jogot nem érintő (védelembe vétel), illetve korlátozó (ideiglenes hatályú elhelyezés), vagy annak szüneteltetését eredményező (átmeneti nevelésbe vétel) hatósági intézkedéssel megszüntethető lett volna-e. Álláspontom szerint pusztán a szülők és a gyermekek egymáshoz való ragaszkodására hivatkozva a gyermekek a fejlődésüket súlyosan veszélyeztető családban való tartása nem lehet indokolt. Nincs azonban garancia arra sem, hogy a késedelmes beavatkozás a gyermekek legjobb érdekének érvényesülését segítette volna. A családi környezetből való kiemelés ugyanis a kamaszkorú gyermekekből már komoly ellenállást válthat ki (pl. a gyermekvédelmi intézményből való folyamatos engedély nélküli távollét, majd bujkálás, bűnelkövetővé válás stb.) 
Tény az is, hogy a gyermekvédelmi szakellátás az ilyen mértékű tanulási lemaradásokat, szociális hátrányokat már nem képes orvosolni.
Magyarország Alaptörvénye a kötelező általános iskolai oktatásban az ingyenes oktatás biztosításának kötelezettségét írja elő. Nem vitatható, hogy a szülői kötelezettségek elhanyagolására, az együttműködés hiányára is visszavezethető gyermeki magatartás, a gyermekjóléti szolgálat nem megfelelő esetkezelése, a szükséges hatósági intézkedések elmulasztása gátolhatja, akadályozhatja az oktatási intézmény munkáját. A tanítási időben azonban az iskolában folyó nevelő, oktató munkáért az iskola a felelős. Minderre tekintettel az oktatási joghoz való jog sérelme nem állapítható meg.

Intézkedésem
A jelentésemben feltárt, alapvető jogokkal összefüggő visszásságok jövőbeni elkerülése, valamint a gyermeki jogok érvényesülése érdekében – az Ajbt. 32. § (1) bekezdése alapján – kérem Gyál Város Önkormányzata jegyzőjét, valamint a Kertváros Gyáli Kistérség Szociális és Családvédelmi Központ Gyermekjóléti Szolgálatának vezetőjét, hogy a rendelkezésükre álló eszközrendszer segítségével tegyék intenzívebbé és hatékonyabbá a gyermekvédelmi jelzőrendszeri tagokkal – különös tekintettel az oktatási intézményekkel – való együttműködést. 

Budapest, 2012. október 9.
Prof. Dr. Szabó Máté sk.

Melléklet: Az alkalmazott jogszabályok
1952. évi IV. törvény, a házasságról, a családról és a gyámságról (Csjt.)
71. § (1) A szülői felügyeletet a kiskorú gyermek érdekeinek megfelelően kell gyakorolni. A szülőknek biztosítaniuk kell, hogy az ítélőképessége birtokában lévő gyermekük az őt érintő döntések előkészítése során véleményt nyilváníthasson. A gyermek véleményét – korára, érettségére figyelemmel – tekintetbe kell venni. (2) A szülői felügyelet a kiskorú gyermek gondozásának, nevelésének, vagyona kezelésének, valamint törvényes képviseletének jogát és kötelességét, továbbá a gyámnevezésnek és a gyámságból való kizárásnak jogát foglalja magában.

1991. évi LXIV. törvény a Gyermekek jogairól szóló, New Yorkban, 1989. november 20-án kelt Egyezmény kihirdetéséről (Gyermekjogi Egyezmény)
3. cikk: 1. A szociális védelem köz- és magánintézményei, a bíróságok, a közigazgatási hatóságok és a törvényhozó szervek minden, a gyermeket érintő döntésükben a gyermek mindenek felett álló érdekét veszik figyelembe elsősorban.

1997. évi XXXI. törvény, a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról (Gyvt.)
2. § (1) A gyermekek védelmét ellátó helyi önkormányzatok, gyámhivatalok, bíróságok, rendőrség, ügyészség, pártfogó felügyelői szolgálat, más szervezetek és személyek e törvény alkalmazása során a gyermek mindenek felett álló érdekét figyelembe véve, törvényben elismert jogait biztosítva járnak el.
5. § E törvény alkalmazásában n) veszélyeztetettség: olyan – a gyermek vagy más személy által tanúsított – magatartás, mulasztás vagy körülmény következtében kialakult állapot, amely a gyermek testi, értelmi, érzelmi vagy erkölcsi fejlődését gátolja vagy akadályozza.
14. § (1) A gyermekek védelme a gyermek családban történő nevelkedésének elősegítésére, veszélyeztetettségének megelőzésére és megszüntetésére, valamint a szülői vagy más hozzátartozói gondoskodásból kikerülő gyermek helyettesítő védelmének biztosítására irányuló tevékenység. (2) A személyes gondoskodás keretébe tartozó gyermekjóléti alapellátások: a) a gyermekjóléti szolgáltatás,
16. § (1) b) Az e törvényben meghatározott, a gyermekek védelmét biztosító hatósági feladat- és hatásköröket a települési önkormányzat jegyzője.
17. § (1) Az e törvényben szabályozott gyermekvédelmi rendszerhez kapcsolódó feladatot látnak el – a gyermek családban történő nevelkedésének elősegítése, a gyermek veszélyeztetettségének megelőzése és megszüntetése érdekében – a törvényben meghatározott alaptevékenység keretében a) az egészségügyi szolgáltatást nyújtók, így különösen a védőnői szolgálat, a háziorvos, a házi gyermekorvos, b) a személyes gondoskodást nyújtó szolgáltatók, így különösen a családsegítő szolgálat, a családsegítő központ, c) a közoktatási intézmények, így különösen a nevelési-oktatási intézmény, a nevelési tanácsadó,d) a rendőrség, e) az ügyészség, f) a bíróság, g) a pártfogó felügyelői szolgálat, h) az áldozatsegítés és a kárenyhítés feladatait ellátó szervezetek, i) a menekülteket befogadó állomás, a menekültek átmeneti szállása, j) a társadalmi szervezetek, egyházak, alapítványok, k) a munkaügyi hatóság. (2) Az (1) bekezdésben meghatározott intézmények és személyek kötelesek a) jelzéssel élni a gyermek veszélyeztetettsége esetén a gyermekjóléti szolgálatnál, b) hatósági eljárást kezdeményezni a gyermek bántalmazása, illetve súlyos elhanyagolása vagy egyéb más, súlyos veszélyeztető ok fennállása, továbbá a gyermek önmaga által előidézett súlyos veszélyeztető magatartása esetén. Ilyen jelzéssel és kezdeményezéssel bármely állampolgár és a gyermekek érdekeit képviselő társadalmi szervezet is élhet. (3) Az (1) és (2) bekezdésben meghatározott személyek, szolgáltatók, intézmények és hatóságok a gyermek családban történő nevelkedésének elősegítése, a veszélyeztetettség megelőzése és megszüntetése érdekében kötelesek egymással együttműködni és egymást kölcsönösen tájékoztatni.
68. § (1) Ha a szülő vagy más törvényes képviselő a gyermek veszélyeztetettségét az alapellátások önkéntes igénybevételével megszüntetni nem tudja, vagy nem akarja, de alaposan feltételezhető, hogy segítséggel a gyermek fejlődése a családi környezetben mégis biztosítható, a települési önkormányzat jegyzője a gyermeket védelembe veszi. (3) A védelembe vétellel egyidejűleg a gyermek gondozásának folyamatos segítése és ellátásának megszervezése, a szülői nevelés támogatása érdekében a települési önkormányzat jegyzője a gyermek részére a gyermekjóléti szolgálat családgondozóját rendeli ki és a veszélyeztetettség okának megszüntetése érdekében intézkedést tesz, így különösen a) kötelezi a szülőt, hogy folyamatosan vegye igénybe a gyermekek napközbeni ellátását, a gyermekek átmeneti gondozását, az Nktv. hatálya alá tartozó iskolaotthonos nevelést-oktatást, illetve kollégiumi ellátást, b) kötelezi a szülőt, hogy gyermekével keressen fel valamely családvédelemmel foglalkozó személyt vagy szervezetet, c) kötelezi a szülőt arra, hogy gyermeke vegye igénybe az egészségügyi szolgáltatásokat, d) kezdeményezi a háziorvosnál – súlyos veszélyeztetettség esetén bármely orvosnál – a betegsége, illetve szenvedélybetegsége következtében állandóan vagy időszakosan kóros elmeállapotú szülő, illetve a gyermekkel együtt élő más hozzátartozó orvosi vizsgálatát, e) intézkedik – az illetékes szervek bevonásával a gyermek egészségét veszélyeztető körülmények megszüntetéséről, f) magatartási szabályokat állapít meg a gyermek számára a kifogásolt magatartás megszüntetése érdekében, g) figyelmezteti a szülőt helytelen életvezetésének, magatartásának következményére, és felszólítja annak megváltoztatására, figyelmezteti továbbá a szülőt az (5) bekezdés szerinti jogkövetkezményre, h) kötelezheti a szülőt és a gyermeket, illetve felkérheti a konfliktusban érintett más személyt arra, hogy a nevelési-oktatási intézményben előforduló erőszak miatt kialakult helyzet vagy más súlyos konfliktushelyzet kezelése érdekében jelenjen meg iskolapszichológusi vizsgálaton, illetve vegye igénybe a konfliktuskezelést segítő szolgáltatást. (4) A kirendelt családgondozó a védelembe vételt elrendelő határozat jogerőre emelkedésétől számított tizenöt napon belül a gyermekre, illetve a (2) bekezdés szerinti fiatalkorúra vonatkozóan egyéni gondozási-nevelési tervet készít, melyhez szükség szerint a 132. § (1) bekezdésében meghatározott szerveket vagy személyeket kereshet meg. (5) A települési önkormányzat jegyzője – kérelemre bármikor, hivatalból legalább évente – felülvizsgálja a védelembe vétel indokoltságát. A települési önkormányzat jegyzője haladéktalanul értesíti a gyámhivatalt a szükséges intézkedések megtétele céljából, ha a) a védelembe vétellel a gyermek veszélyeztetettségét megszüntetni nem lehet, és alaposan feltételezhető, hogy segítséggel sem biztosítható a gyermek családi környezetben történő megfelelő gondozása, nevelése vagy b) a védelembe vétel már két éve fennáll és a védelembe vétellel a gyermek veszélyeztetettségét nem sikerült megszüntetni.
68/A. § (1) A gyermek után járó iskoláztatási támogatás teljes összege folyósításának a Cst. 15. § (1) bekezdés b) pont ba) alpontjában foglaltak szerinti felfüggesztésével egyidejűleg a települési önkormányzat jegyzője elrendeli a 16. életévét be nem töltött gyermek védelembe vételét.

149/1997. (IX. 10.) Korm. rendelet, a gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról (Gyer.)
84. § (1) A jegyző a Gyvt. 17. §-ának (1)-(2) bekezdésében foglalt szervek, személyek jelzése, kezdeményezése, javaslata alapján köteles a védelembe vétel iránti eljárást hivatalból lefolytatni. (2) A gyermekjóléti szolgálat a javaslatára indult védelembe vétel iránti eljárás során a) nyilatkozik az alapellátás eredménytelenségének okáról, a gyermek és a szülő együttműködési készségéről, b) megküldi a gyermekjóléti alapellátás során felvett adatlapot, környezettanulmányt és gondozási tervet, c) véleményt nyilvánít a gyermek veszélyeztetettségének okáról, d) javaslatot tesz a kirendelhető családgondozó személyére, e) javaslatot tesz a Gyvt. 68. § (3) bekezdése alapján szükséges intézkedésekre. (3) Ha a védelembe vétel iránti eljárás nem a gyermekjóléti szolgálat javaslatára indult, a jegyző megkeresi a gyermekjóléti szolgálatot a (2) bekezdés szerinti javaslat tizenöt napon belül történő megtételére. (4) A tartózkodási hely szerint illetékes jegyző a védelembe vétel iránti eljárás során köteles beszerezni a lakóhely szerint illetékes jegyzőtől a gyermekre vonatkozó, korábban keletkezett iratokat.
85. § (1) A jegyző a védelembe vétel iránti kérelmet elutasítja, illetve a hivatalból indított eljárást megszünteti, ha a gyermek veszélyeztetettsége nem áll fenn. (2) Ha a gyermek veszélyeztetettsége fennáll, de a gyermek és szülője, illetve családbafogadó gyámja nyilatkozatban vállalják a gyermekjóléti szolgálattal való együttműködést és ennek alapján valószínűsíthető a gondozás eredményessége, a jegyző az (1) bekezdésben foglalt döntésével egyidejűleg felhívja a gyermekjóléti szolgálatot az alapellátás keretében történő segítségnyújtásra. (3) Ha a gyermek veszélyeztetettsége fennáll és az az alapellátás önkéntes igénybevételével sem szüntethető meg – de a gyermeket nem kell a családból kiemelni -, a jegyző a gyermeket védelembe veszi.
86. § (1) A jegyző a védelembe vétel iránti eljárás során tárgyalást tart. (2) A tárgyalást úgy kell megtartani, hogy hozzásegítse a gyermeket és a szülőt, illetve gyámját – ide nem értve a gyermekvédelmi szakellátásban lévő gyermek gyámját – a védelembe vétel okának, céljának és jogkövetkezményeinek megismeréséhez. (3) A tárgyaláson meg kell hallgatni a Gyvt. 128. §-ában meghatározott személyeken túl azt a családgondozót is, aki a gyermek gondozását a védelembe vételt megelőzően segítette. (4) Az eljárás során a gyermeket és a szülőt, illetve családbafogadó gyámját nyilatkoztatni kell arról, hogy vállalják-e a gyermekjóléti szolgálattal az alapellátás keretében való együttműködést. A nyilatkozattétel előtt a gyermeket és a szülőt figyelmeztetni kell az együttműködés hiányában alkalmazható jogkövetkezményekre.
88. § (1) Családgondozóként elsősorban a gyermekjóléti szolgálat azon családgondozóját kell kirendelni, aki a védelembe vételt megelőzően a gyermeket gondozta, a veszélyeztetettségét feltárta. A kirendelt családgondozó – az (5) bekezdésben foglaltak kivételével – a jegyzővel közvetlenül tart kapcsolatot. A kirendelt családgondozó szükség szerint, de legalább évente írásban tájékoztatja a gyámhatóságot a családgondozás eredményéről. (2) A családgondozó tisztsége megszűnik a) a védelembe vétel megszűnésével vagy megszüntetésével, b) ha a jegyző a családgondozót felmenti vagy elmozdítja. (3) A jegyző a családgondozót felmenti, ha a) alkalmatlan feladatára, b) a családgondozó fontos okból felmentését maga kéri, c) utólag keletkezik olyan akadály, amely miatt feladatát megfelelően ellátni nem tudja, d) a jegyző illetékessége megszűnik. (4) Ha a családgondozó jogaival súlyosan visszaél, kötelességeit nagymértékben elhanyagolja, a jegyző tisztségéből elmozdítja. (5) A családgondozót a kirendeléséről, felmentéséről, valamint a védelembe vétel megszüntetéséről a gyermekjóléti szolgálat útján kell értesíteni.
89. § (1) A családgondozónak az egyéni gondozási-nevelési tervet a határozat jogerőre emelkedését követő tizenöt napon belül kell – a szülővel és a gyermekkel együttműködve – elkészítenie. (2) Az egyéni gondozási-nevelési tervben kell meghatározni a családgondozó, a szülő és a gyermek azon feladatait, melyek a gyermek veszélyeztetettségének megszüntetéséhez szükségesek. (3) A tervet a családgondozó ismerteti a szülővel és a gyermekkel, majd annak elfogadása és aláírása után tájékoztatás céljából haladéktalanul megküldi a jegyzőnek.
90. § (1) A védelembe vétel felülvizsgálata iránti eljárás a) hivatalból indul aa) az elrendelő határozatban foglalt időpontban, ab) ha a jegyzőnek hivatalos tudomása van a felülvizsgálat szükségességéről, ac) a kirendelt családgondozó kezdeményezésére, ad) ha a védelembe vétel fennállása alatt a fiatalkorú pártfogó felügyeletét rendelték el és a pártfogó felügyelő kezdeményezi a felülvizsgálatot; b) a korlátozottan cselekvőképes gyermek, a szülő, illetve más törvényes képviselő kérelmére indul. (2) A pártfogó felügyelő a védelembe vétel felülvizsgálatának kezdeményezésével egyidejűleg közli a jegyzővel a fiatalkorú pártfogó felügyeletét elrendelő határozatot. (3) A pártfogó felügyelet alatt álló fiatalkorú védelembe vételének felülvizsgálata során vizsgálni kell különösen a megállapított magatartási szabályokat, az egyéni gondozási-nevelési tervet és az egyéni párfogó felügyelői tervet. (4) A felülvizsgálat iránti eljárás során a 86. § (1)-(3) bekezdésében foglaltak szerint kell eljárni, azzal, hogy a tárgyaláson – ha a felülvizsgálatot a pártfogó felügyelő kezdeményezte – a pártfogó felügyelő is meghallgatható. (5) A felülvizsgálat eredményéről szóló határozatban a 14. §-ban foglaltakon kívül rendelkezni kell: a) a védelembe vétel fenntartásáról vagy megszüntetéséről, b) a következő felülvizsgálat határidejéről, c) az új egyéni gondozási-nevelési terv elkészítésére vonatkozó felhívásról a határidő megjelölésével, d) szükség esetén a pártfogó felügyelő és a kirendelt családgondozó felhívásáról, hogy a fiatalkorú ügyeiben egymást tájékoztatva, együttműködve járjanak el, e) a Gyvt. 68. § (3) bekezdése alapján elrendelt újabb intézkedésekről, f) a Gyvt. 68. § (5) bekezdése szerinti eredménytelen védelembe vétel esetén a gyámhivatal értesítéséről.
91. § (1) A gyámhatóság határozattal szünteti meg a védelembe vételt a Gyvt. 69. §-a (1) bekezdésének a)-d) pontjában, valamint a (2) bekezdésben meghatározott esetekben.

15/1998. (IV. 30.) NM rendelet a személyes gondoskodást nyújtó gyermekjóléti és a gyermekvédelmi intézmények, valamint személyek szakmai feladatairól és működésük feltételeiről (NM rendelet)
16. § (1) A kialakult veszélyeztetettség megszüntetésére irányuló családgondozás körében a gyermekjóléti szolgálat családgondozója személyes segítő kapcsolat keretében a) támogatja a gyermeket az őt veszélyeztető körülmények elhárításában, személyisége kedvező irányú fejlődésében, b) segíti a szülőket a gyermek gondozásában, ellátásának megszervezésében, a családban jelentkező működési zavarok ellensúlyozásában, illetve c) kezdeményezi és a gyermeknek nyújtott gyermekjóléti ellátásokkal összehangolja a szülők és más hozzátartozók részére a szociális alapszolgáltatások, különösen a családsegítés keretében nyújtott személyes gondoskodást. (2) Az (1) bekezdés szerinti családgondozást tervezett módon, határidő megállapításával kell teljesíteni. (3) A családgondozó a gondozás megkezdésekor rögzíti a gyermek és szülője (törvényes képviselője) személyi adatait, továbbá helyzetértékelést készít. (4) Az (1) bekezdésben foglaltak biztosítására a családgondozó – a gyermek és a szülő (törvényes képviselő) közreműködésével -, a gyermekvédelmi nyilvántartás megfelelő adatlapját kitöltve gondozási tervet készít. A gondozási tervet ismertetni kell a gyermekkel és a szülővel (törvényes képviselővel). (5) A családgondozó – a gyermek és a szülő (törvényes képviselő) közreműködésével – szükség szerint, de legalább hat hónaponként értékeli a gondozás eredményességét, és a megállapításokat a helyzetértékelésben rögzíti.
17. § (4) A gyermekjóléti szolgálat az eset összes körülményeinek feltárása után mérlegeli, hogy a kialakult veszélyeztetettség megszüntethető-e az önként igénybe vehető alapellátásokkal, vagy a gyermekvédelmi gondoskodás körébe tartozó, illetve egyéb hatósági intézkedés kezdeményezésére van-e szükség.
18/A. § (1) A gyermekjóléti szolgálat – a (2) bekezdésben foglalt kivétellel – írásban jelzi a városi gyámhivatalnak, ha az általa gondozott családban hozzátartozók közötti erőszak veszélyét észleli. (2) Krízishelyzet esetén a gyermekjóléti szolgálat bármilyen módon élhet jelzéssel a városi gyámhivatal felé. A jelzés tényét ebben az esetben utólag foglalja írásba. (3) A gyermekjóléti szolgálat legalább félévente, továbbá a szolgáltatási lehetőségek megváltozása, illetve a városi gyámhivatal megkeresése esetén haladéktalanul tájékoztatja a városi gyámhivatalt az általa nyújtott és az általa ismert, elérhető pszichológiai és mentálhigiénés segítő szolgáltatásokról, valamint terápiás kezelésekről és más segítségnyújtási, konfliktuskezelő lehetőségekről.
20. § (1) Ha a jegyző a gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról szóló 149/1997. (IX. 10.) Korm. rendelet (a továbbiakban: Gyer.) 85. §-a alapján – a védelembe vétel mellőzésével – felhívta a gyermekjóléti szolgálatot az alapellátás keretében történő segítségadásra, a gyermekjóléti szolgálat felveszi a kapcsolatot a gyermekkel, illetve családjával, és szükség szerint biztosítja a gyermekjóléti szolgáltatást. (2) A gyermekjóléti szolgálat – lehetőség szerint az általa összehívott esetkonferenciát követően – javaslatot tesz a gyermek védelembe vételére, ha a szolgálat előzetesen megkísérelte a veszélyeztetett gyermeknek az alapellátás keretében történő segítését, de az a gyermek vagy a szülő (törvényes képviselő) megfelelő együttműködésének hiánya miatt nem vezetett eredményre. (3) A gyermekjóléti szolgálat a védelembe vételre vonatkozó javaslatában közli a gyermeket korábban gondozó családgondozó adatait, illetve szükség esetén javaslatot tesz a jegyzőnek másik családgondozó kirendelésére.
21. § (1) A védelembe vétel során a gyermekjóléti szolgálat vezetője, illetve a kirendelt családgondozó a jegyző határozata alapján biztosítja a gyermekjóléti szolgáltatást. (2) A családgondozó a gondozási-nevelési tervet a gyermekvédelmi nyilvántartás megfelelő adatlapját kitöltve, a Gyvt. 68. §-ának (4) bekezdésében meghatározott határidőre a szülő, a gyermek, az érintett személyek és – szükség esetén – szakemberek bevonásával készíti el. A terv elkészítésénél figyelembe kell venni az alapellátás során követett gondozási tervet és az alapellátás tapasztalatait. (3) A gondozási-nevelési terv tartalmazza a) a veszélyeztető körülmények megjelölését, b) a védelembe vétel megszüntetéséhez szükséges változásokat, valamint ennek elérése érdekében a családgondozó, a szülő, továbbá a gyermek feladatait, határidők megállapításával, c) a család részére szükséges ellátásokat, d) a szükségesnek tartott hatósági, illetve bírósági eljárások kezdeményezésének megjelölését, e) a segítséget nyújtó intézmények, illetve személyek megjelölését, feladataik meghatározásával együtt, f) a szakmailag szükségesnek tartott egyéb rendelkezéseket.
22. § (1) A védelembe vétel során a kirendelt családgondozó feladata a) a gyermek gondozásának, ellátása szervezésének és a szülői nevelés támogatásának folyamatos biztosítása, valamint b) a jegyző tájékoztatása – felülvizsgálat keretében, illetve szükség szerint – a gyermek veszélyeztetettségére vonatkozó körülményekről. (2) A védelembe vétel keretében folytatott családgondozásra a 16. § rendelkezéseit kell megfelelően alkalmazni. (3) A családgondozó a szülővel és a gyermekkel fenntartott segítő kapcsolata során elősegíti, hogy a) a szülő, illetve a gyermek fogadják el a gondozási-nevelési terv céljait, és működjenek együtt a tervben meghatározottak teljesítése érdekében, b) a szülő, illetve a gyermek nyilatkozattal vállalják az a) pont alatti együttműködést, c) a szülő váljon alkalmassá, illetve legyen hajlandó a gyermeket veszélyeztető körülmények elhárítására és a gyermek testi, értelmi, érzelmi és erkölcsi fejlődésének biztosítására, d) az a)-c) pontban foglaltak alapján sor kerülhessen a védelembe vétel megszüntetésére. (4) Amennyiben a gondozási-nevelési terv megvalósítása a szülő, illetve a gyermek megfelelő együttműködése miatt nem lehetséges, a családgondozó a) írásban jelzi ezt a jegyzőnek, b) felhívja a szülő, illetve a gyermek figyelmét arra, hogy a védelembe vétel sikertelensége esetén a gyermekvédelmi gondoskodás más eszközének alkalmazására kerülhet sor, c) javaslatot tesz – lehetőség szerint az általa összehívott esetkonferenciát követően – a jegyzőnek, illetve a gyámhivatalnak a gyermekvédelmi gondoskodás más eszközének alkalmazására. (5) A családgondozó a védelembe vétel felülvizsgálata során tájékoztatja a jegyzőt a védelembe vétel körében végzett családgondozói tevékenységéről, és megindokolt javaslatot tesz a) a védelembe vétel fenntartására vagy megszüntetésére, b) a jegyző vagy a gyámhivatal által teendő intézkedésekre.