Az alapvető jogok biztosának 
Jelentése
az AJB-3728/2012. számú ügyben

Előadó: dr. Győrffy Zsuzsanna
A vizsgálat megindítása
A panaszos anya átmeneti nevelésbe vett, nevelőszülői gondoskodásban élő gyermeke ügyében kérte a segítségemet.
A beadvány szerint a panaszos gyermekének átmeneti nevelésbe vétele fenntartásáról 2011. október 24-én döntött Nagykőrös Város Gyámhivatala (a továbbiakban: gyámhivatal). A határozatot a panaszos megfellebbezte, egyúttal a gyermekével való kapcsolattartás bővítését kérte. Sérelmezte, hogy az ügyben panasza benyújtásáig (2012. április 2.) döntés nem született.
Figyelemmel arra, hogy a beadvánnyal összefüggésben felmerült az Alaptörvényben nevesített jogállamiság elvéből levezethető jogbiztonság követelménye, valamint a tisztességes hatósági eljáráshoz való jog, továbbá a gyermeki jogok sérelmének gyanúja, az alapvető jogok biztosáról szóló 2011. évi CXI. törvény (Ajbt.) 20. § (1) bekezdése alapján vizsgálatot indítottam.
A gyámhivatal vezetőjétől tájékoztatást és az ügyben született dokumentumok rendelkezésemre bocsátását kértem.

Az érintett alapvető jogok
– A jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelménye. „Magyarország független, demokratikus jogállam.” (Alaptörvény B) cikk (1) bekezdés) 
– A tisztességes eljáráshoz való jog „Mindenkinek joga van ahhoz, hogy ügyeit a hatóságok részrehajlás nélkül, tisztességes módon és ésszerű határidőn belül intézzék.” (Alaptörvény XXIV. cikk (1) bekezdés)
– A gyermek védelemhez és gondoskodáshoz való joga. „Minden gyermeknek joga van a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges védelemhez és gondoskodáshoz.” (Alaptörvény XVI. cikk (1) bekezdés)

Az alkalmazott jogszabályok
1997. évi XXXI. törvény a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról (a továbbiakban: Gyvt.)
2004. évi CXL. törvény a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól (a továbbiakban: Ket.)
149/1997. (IX. 10.) Korm. rendelet a gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról (a továbbiakban: Gyer.)
15/1998. (IV. 30.) NM rendelet a személyes gondoskodást nyújtó gyermekjóléti és a gyermekvédelmi intézmények, valamint személyek szakmai feladatairól és működésük feltételeiről (NM rendelet)
(Az alkalmazott jogszabályi rendelkezéseket a jelentés melléklete tartalmazza.)

A megállapított tényállás
A rendelkezésemre álló iratok szerint a 2008-ban született gyermekét a panaszos saját pszichiátriai betegsége, valamint hajléktalansága miatt a kórházból nem tudta hazavinni. A kislányt a kórház javaslatára Cegléd Város Gyámhivatala ideiglenes hatállyal nevelőszülőhöz helyezte, majd – a gondozási hely változatlanul hagyásával – átmeneti nevelésbe vette.
A gyermek átmeneti nevelésének felülvizsgálatakor az eljárásra illetékes nagykőrösi gyámhivatal 2011. október 11-ére tárgyalást hívott össze. A panaszos az idézést csak a tárgyalást követő napon vette át, így azon megjelenni nem tudott. A gyámhivatal a gyermekjóléti szolgálat, a Pest Megyei Területi Gyermekvédelmi Szakszolgálat és Intézményei (a továbbiakban: szakszolgálat), valamint a panaszosnál készült környezettanulmány alapján a 2919-29/2011. számú, 2011. október 24-én kelt határozatával a gyermek átmeneti nevelésbe vételét fenntartotta. A határozatot a panaszos 2011. december 2-án vette át, jogorvoslati kérelmet december 12-én nyújtott be. Fellebbezésében az átmeneti nevelésbe vétel fenntartását nem kifogásolta, de a gyermekével való kapcsolattartás bővítését – az időpontok megjelölésével – kérte.
A gyámhivatal az iratok másodfokú hatósághoz való felterjesztésekor leírta, hogy „A gyámhivatalban az anya nem nyújtott be kérelmet a kapcsolattartás újraszabályozása miatt”.
A Pest Megyei Kormányhivatal Szociális és Gyámhivatala (a továbbiakban: szociális és gyámhivatal) XIV-C-001/00013-2/2012. számú, 2012. január 23-án kelt végzésével az eljárást 30 nappal meghosszabbította.
A nevelőszülő 2012 februárjában a gyámhivatalnál és a nevelőszülői hálózat működtetőjénél jelezte, hogy a panaszos 2011 novemberében és decemberében nem élt kapcsolattartási jogával, valamint azt is, hogy a kislány a korábbi kapcsolattartások után zavartan viselkedett, olykor kezelhetetlen volt. A nevelőszülő hálózat működtetője a gyermek pszichológiai vizsgálatát kérte. A gyermekről 2012. február 12-én kelt és a gyámhivatalnál február 21-én érkeztetett – a működtető pszichológusa által készített – szakvélemény a kapcsolattartás szüneteltetését javasolta. A gyámhivatal 2498-7/2012. számú, 2012. február 28-án kelt végzésével a szakszolgálattól a kapcsolattartás vonatkozásában az egyéni elhelyezési terv módosítását kérte. 
A szakszolgálat 2012. április 16-án az ügyben értekezletet tartott, amelyen a panaszos nem jelent meg. A nevelőszülő elmondta, hogy a panaszos a havi egyszeri kapcsolattartási jogával sem él mindig rendszeresen, a találkozások után a kislány kezelhetetlen, dacos lesz, nem fogad szót. A szakszolgálat a gyámhivatalnak javasolta, hogy a gyermek szakértői bizottsági vizsgálatát kérje. A gyámhivatal 2012. április 22-én kelt, 2498-12/2012. számú végzésével –15 napos határidővel – a szakszolgálat szakértői bizottságát a gyermek pszichológiai vizsgálatára kérte. A szociális és gyámhivatal XIV-C-001/13-4/2012. számú, 2012. május 11-én kelt végzésével az átmeneti nevelésbe vételt fenntartó első fokú határozatot megsemmisítette és a gyámhivatalt új eljárás lefolytatására utasította.
A gyámhivatal a panaszost 2012. június 14-ére tárgyalásra idézte, a gyermekjóléti szolgálattól, a szakszolgálattól, a nevelőszülői hálózat működtetőjétől helyzetértékelést, a nevelőszülőtől jelentést kért. A tárgyaláson az anya az kérte, hogy minden hónap páros hetének szerdáján egy órai időtartamban, ideiglenes lakcímén találkozhasson gyermekével. A nevelőszülőnek az anya által javasoltak nem voltak megfelelőek. A nevelőszülői tanácsadó elmondta, hogy a nevelőszülőnél nevelkedő minden gyermeknek csütörtökön van kapcsolattartása (a panaszos ezen a napon tanfolyamra járt). A tanácsadónak – másik városban való kapcsolattartáson történő részvétele miatt – a szerdai időpont nem felelt meg. A tanácsadó a gyakoribb kapcsolattartásra nem látott esélyt, a szülői felügyeleti jog megszüntetése tárgyában perindítást javasolt. A gyermekjóléti szolgálat családgondozója – tekintettel arra, hogy még nem tudta felvenni a kapcsolatot a panaszossal – nem nyilatkozott. 
A 2012. június 18-án kelt, 2498-29/2012. számú végzésével a gyámhivatal a szakszolgálatot – 15 napos határidővel – a gyermek kapcsolattartásra vonatkozó, módosított egyéni elhelyezési tervének megküldésére kérte.
A panaszos ideiglenes nagykőrösi lakcímén készült környezettanulmány szerint a lakás alkalmas a gyermekkel való kapcsolattartásra. A panaszos életvitelszerűen azonban élettársával egy másik településen él. A gyámhivatal 2498-34/2012. számú, 2012. július 16-án kelt határozatával a gyermek lakóhelyéül az anya életvitelszerű tartózkodási helyét állapította meg. A módosított elhelyezési terv 2012. július 27-én érkezett a gyámhivatalhoz. A szakértői bizottság az anyai kapcsolattartás szűkítését nem tartotta indokoltnak, a kapcsolattartást továbbra is havi egy alkalommal, felügyelet mellett, egy órában javasolta.
A szakértői bizottság véleménye szerint „a nevelőszülő mindent megtesz a gyermek egészséges fejlődése érdekében, azonban az édesanyát nem képes és/vagy nem akarja a találkozás kapcsán segíteni a helyes, kívánatos magatartásformák elsajátítása érdekében.”
A gyermek lakóhelyét megállapító határozat 2012. augusztus 1-jén jogerőre emelkedett, az iratokat a gyámhivatal a 2498/38/2012. számú, 2012. augusztus 15-én kelt határozatával áttette az illetékessé vált Dabas Város Gyámhivatalához. 
Az iratokat a dabasi gyámhivatal 2012. augusztus 27-én érkeztette. Az illetékessé vált gyámhivatal a 15590/2012. számú, 2012. szeptember 3-án kelt határozatával a panaszos folyamatos kapcsolattartását a szakszolgálat javaslatának megfelelően szabályozta. Rendelkezett a kapcsolattartás pótlásáról, a telefonos kapcsolattartásról, az ajándékozás, levelezés csomagküldés jogáról. Időszakos kapcsolattartást a gyámhivatal nem engedélyezett, a panaszos kapcsolattartás bővítésére vonatkozó kérelmét pedig elutasította.
Jelentésem írásba foglalásakor az első fokú döntés még nem volt jogerős. A panaszostól a határozat átvételét igazoló tértivevény még nem érkezett vissza a gyámhatósághoz.

A vizsgálat megállapításai
I. A hatásköröm tekintetében
A feladat- és hatáskörömet, valamint az ennek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságaimat az Ajbt. határozza meg. Az Ajbt. 18. § (1) bekezdése szerint az alapvető jogok biztosához bárki fordulhat, ha megítélése szerint közigazgatási szerv, helyi önkormányzat, nemzetiségi önkormányzat, kötelező tagság alapján működő köztestület, a Magyar Honvédség, rendvédelmi szerv, közigazgatási jogkörben eljáró egyéb szerv e jogkörében, nyomozó hatóság vagy az ügyészség nyomozást végző szerve, közjegyző, törvényszéki végrehajtó, önálló bírósági végrehajtó vagy közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) tevékenysége vagy mulasztása a beadványt tevő személy alapvető jogát sérti vagy annak közvetlen veszélyével jár (a továbbiakban együtt: visszásság), feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, vagy jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva. Az első és másodfokú gyámhivatalok közigazgatási szervek, a gyermekvédelmi szakszolgálat és a nevelőszülői hálózat működtetője pedig közigazgatási jogkörben jár el, így eljárásuk vizsgálatára a hivatkozott törvényi rendelkezés alapján kiterjed a hatásköröm.
Figyelemmel arra, hogy jelentésem írásba foglalásakor a döntés még nem volt jogerős, alapjogi szempontból kizárólag az eljárás elhúzódásának vizsgálatára volt lehetőségem.
Az Ajbt. 18. § (4) bekezdése szerint az alapvető jogok biztosa a hatóságok tevékenysége során felmerült, az alapvető jogokkal kapcsolatos visszásság megszüntetése érdekében hivatalból eljárást folytathat. E jogszabályhely alapján a gyermekvédelmi szakszolgálat és a nevelőszülői hálózat működtetőjének eljárását hivatalból vizsgáltam.

II. A vizsgált alapjogok tekintetében
Az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdése alapján Magyarország független, demokratikus jogállam. Az Alkotmánybíróság több határozatában rámutatott, hogy a jogállam nélkülözhetetlen eleme a jogbiztonság. Az Alkotmánybíróság szerint a jogbiztonság az állam kötelességévé teszi annak biztosítását, hogy a jog egésze, egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára. A jogbiztonság nem csupán az egyes normák egyértelműségét követeli meg, de az egyes jogintézmények működésének kiszámíthatóságát is. [Vö. 9/1992. (I. 30.) AB határozat]
Az Alaptörvény XXIV. cikke kinyilvánítja a tisztességes eljáráshoz való jogot. Az Alkotmánybíróság döntéseiben felhívta a figyelmet arra, hogy a jogállamiságnak számos összetevője van. Irányadó alkotmánybírósági tézis, hogy a jogállamiság elvéből folyó egyik legfontosabb alapkövetelmény a közhatalom, a közigazgatás törvény alá rendeltsége: a közhatalommal rendelkező szervek a jog által megállapított működési rendben, a polgárok számára megismerhető és kiszámítható módon szabályozott korlátok között fejtik ki tevékenységüket. A közigazgatás törvényessége akkor valósul meg, ha jogilag szabályozott eljárási keretek között működik, a jogkorlátozásra adott felhatalmazást pedig törvényi szinten pontosan kell meghatározni. Nem hagyható figyelmen kívül továbbá, hogy a kiszámíthatóság – beleértve az egységes jogalkalmazást – és az eljárási garanciák biztosítása szorosan összekapcsolódik az egyes alanyi alapjogok, szabadságjogok védelmével, mintegy kölcsönösen feltételezik egymást. Az ügyfél közigazgatási határozathozatalra vonatkozó joga nem tehető függővé attól, hogy a közigazgatási szerv milyen időpontban hajlandó dönteni a hatáskörébe utalt ügyben. A közigazgatásnak ugyanis alkotmányos kötelessége, hogy a hatáskörébe utalt ügyben, az erre megszabott idő alatt érdemi döntést hozzon. A közigazgatási eljárás nem nélkülözheti a kötelező ügyintézési határidőket.
A gyermek megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges védelemhez és gondoskodáshoz való jogát az Alaptörvény XVI. cikkének (1) bekezdése deklarálja. A gyermeket főszabályként minden olyan alapvető jog megillet, mint bármely más embert, de ahhoz, hogy a jogok teljességével képes legyen élni, biztosítani kell számára az életkorának megfelelő minden feltételt a felnőtté váláshoz. Erre tekintettel kifejezetten a gyermekek jogaként rögzíti a törvény a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges védelemre és gondoskodásra való jogot. E védelemre és gondoskodásra a gyermek mindenkivel szemben igényt tarthat. Ennek megfelelően a gyermek szülei, családja, az állam és a társadalom valamennyi tagja is köteles a gyermek jogait tiszteletben tartani, és a társadalom fennmaradásának zálogaként biztosítani számára a megfelelő fejlődéséhez szükséges feltételeket. A gyermek védelemhez és gondoskodáshoz való joga az állam kötelességét alapozza meg a gyermek személyiségfejlődése intézményes védelmére. [Vö. 21/19996. (V. 17. ) AB határozat].
A gyermek, mint az alapjogok alanya oldalán az életkorból adódó hátrányokat az állam oldaláról az az intézményvédelmi kötelezettség egyenlíti ki, hogy az államnak aktívan kell cselekednie a gyermekek alapvető jogainak előmozdítása, érvényesülése és védelme érdekében. Ezt az alaptételt megtaláljuk a Gyermekjogi Egyezménynek a preambulumában is, amely rögzíti, hogy a gyermeknek, figyelemmel fizikai és szellemi érettségének hiányára, különös védelemre és gondozásra van szüksége, nevezetesen megfelelő jogi védelemre, születése előtt és születése után egyaránt. 

III. Az ügy érdemében
A Ket. 33. § (1) bekezdése alapján a másodfokú döntést a kérelem hatósághoz érkezésétől számított harminc napon belül kell meghozni. Ugyanezen szakasz (7) bekezdése lehetőséget ad az ügyintézési határidő – legfeljebb 30 nappal való – meghosszabbítására. A szociális és gyámhivatal vezetője tehát jogszabályszerűen döntött az eljárás meghosszabbításáról, a másodfokú döntést azonban csak a meghosszabbított eljárási határidő jelentős túllépésével hozta meg a hatóság.
Megállapítom, hogy a szociális és gyámhivatal késedelmes döntésével visszásságot okozott az Alaptörvény B) cikke (1) bekezdésében rögzített, a jogállamiságból fakadó jogbiztonság követelményével összefüggésben. Ezen túl sérült az Alaptörvény XXIV. cikk (1) bekezdésében rögzített alkotmányos elv is, miszerint a hatóságnak tisztességes módon és ésszerű határidőn belül kell eljárnia.
A Ket. 37. § (1) bekezdése rendelkezik a kérelem tartalom szerinti elbírálási kötelezettségéről. A panaszos a gyermeke átmeneti nevelésének felülvizsgálata tárgyában tartott tárgyaláson – tekintettel arra, hogy az idézést késedelmesen vette át – nem vett részt, így a kapcsolattartási kérdésekről sem tudott nyilatkozni.
A gyámhivatal döntését – egyebek mellett – a szakszolgálat a gyermek egyéni elhelyezési tervében foglalt, kapcsolattartásra vonatkozó javaslata alapján hozta meg. A panaszos „fellebbezésében” a gyermek átmeneti nevelésbe vétele fenntartásának szükségességét nem vitatta, csak a kapcsolattartás bővítését kérte. Álláspontom szerint a gyámhivatalnak a panaszos fellebbezését a kapcsolattartás újraszabályozása tárgyában benyújtott kérelemnek kellett volna tekintenie. 
A nevelőszülő 2012 februárjában jelezte a kapcsolattartási problémákat. Figyelemmel arra, hogy a nevelőszülői hálózat működtetőjének pszichológusa a kapcsolattartás szüneteltetését indítványozta, a gyámhivatal megindította a kapcsolattartás újraszabályozása tárgyában az eljárást. Átmeneti nevelésbe vett gyermek esetén a gyermek és a szülő kapcsolattartására vonatkozó javaslatot a szakszolgálat által készített egyéni elhelyezési terv tartalmazza. [Lásd Gyer. 107. § (2) bek.] Erre tekintettel a gyámhivatal a szakszolgálattól az egyéni elhelyezési terv módosítását kérte. 2012. április 22-én – a szakszolgálat javaslatára –– a gyermekvédelmi szakértői bizottság véleményét kérte. Eljárása a Gyer. 109. § (3) bekezdésben kapott felhatalmazáson alapult. 
A hatóság a panaszost 2012. június 14-én meghallgatta. A szakértői bizottság véleménye és a gyermek módosított egyéni elhelyezési terve 2012. július végén érkezett a gyámhivatalhoz. A hatóság a szakvélemény ismeretének hiányában a kapcsolattartás kérdésben nem hozhatott érdemi döntést. 
Megállapítható, hogy 2012. július 27-én a gyermek és a szülő kapcsolattartásnak szabályozásához minden szükséges vélemény és javaslat rendelkezésre állt. Ennek ellenére a gyámhivatal a kapcsolattartásról érdemben nem döntött, az iratokat a gyermek lakóhelyét megállapító határozat jogerőre emelkedését követő két hét múlva áttette az illetékessé vált társhatósághoz. Az iratokat a dabasi gyámhivatal augusztus végén érkeztette, a szakszolgálat javaslatának megfelelő döntését az átvételt követő néhány napon belül hozta meg.
A Ket. az Alapelvek között rögzíti a gyorsaság és az egyszerűség, valamint az ügyfél tisztességes ügyintézéshez, a jogszabályokban meghatározott határidőben hozott döntéshez való jogát. A törvény magyarázata szerint az ügyintéző feladata, hogy minden ügyiratot késedelem nélkül tanulmányozzon. Tekintettel arra, hogy a szakszolgálat késedelme miatt az eljárás már mintegy hat hónapja folyamatban volt, továbbá, hogy az előzményeket a nagykőrösi gyámhivatal ügyintézője ismerte, az iratanyag érdemi döntés nélküli késedelmes áttétele sértette a Ket. fentebb idézett alapelveit.
Összességében a szakszolgálat – ideértve az általa működtetett gyermekvédelmi szakértői bizottságot is –, valamint a gyámhivatal elhúzódó eljárása visszásságot okozott a jogállamiságból fakadó jogbiztonság, valamint a tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggésben.
A szakszolgálat feladatai közé tartozik a gyermekvédelmi szakellátásban lévő gyermek és a kapcsolattartásra jogosult kapcsolattartásának elősegítése. A szülő és a gyermek közötti kapcsolat helyreállítása érdekében a szakszolgálatnak – a gyermekjóléti szolgálattal együttműködve – családgondozást kell végeznie. [Lásd Gyvt. 63. § (1) bek. c) pont és 63. § (2) bek.]
Az NM rendelet 100. §-a alapján a nevelőszülői hálózat működtetője nevelőszülői tanácsadó alkalmazásával segíti a nevelőszülőt feladatai ellátásában és szakmailag ellenőrzi őt. A tanácsadónak szükség esetén gondoskodnia kell a nevelőszülő, illetve a gyermek megfelelő szakemberhez való irányításáról. 
Álláspontom szerint a gyermeket ez idáig nem nevelő, pszichés problémákkal is küzdő panaszosnak és a kezdettől fogva nevelőszülőnél élő, a nevelőcsaládhoz kötődő gyermeknek az anya-gyermek kapcsolat kialakításhoz segítségére volt/van szüksége. A gyermekvédelmi szakértői bizottság észlelte a segítség hiányát, annak megoldására azonban javaslatot nem tett. Nincs adat arra sem, hogy a panaszos családgondozózás keretében kapott volna segítséget.
Álláspontom szerint, ha a gyermek az anyával való találkozásokat – saját, a nevelőszülő és/vagy az anya megfelelő felkészítésének, a számukra nyújtott segítségnyújtás hiányában – szükséges rosszként, kényszerként éli meg, a kapcsolattartás célját (családi kapcsolat fenntartása, a gyermek sorsának folyamatos figyelemmel kísérése, hazagondozás elősegítése) nem töltheti be. Önmagában a kapcsolattartás gyámhivatali határozat szerinti biztosítása a gyermeki jogok maradéktalan érvényesüléséhez nem elegendő, a gyermekjóléti alap- és szakellátásnak egyaránt feladata a gyermek és a szülő találkozásokra való felkészítése, szükség esetén a nevelőszülőnek szakmai segítség nyújtás adása.
Mindezek hiánya a gyermek védelemhez és gondoskodáshoz való joga sérelmének közvetlen veszélyét idézi elő. 

Intézkedéseim
A jelentésemben feltárt, alapvető joggal összefüggő visszásság jövőbeni elkerülése, valamint a gyermeki jogok maradéktalan érvényesülése érdekében az Ajbt. 32. § (1) bekezdése alapján felkérem:
1. Nagykőrös Város Gyámhivatalának vezetőjét, hogy eljárásainál, döntéseinél fordítson fokozott figyelmet a Ket. 33. § (1) bekezdésében előírt ügyintézési határidő betartására, valamint a Ket. alapelveinek figyelembevételével való ügyintézésre. 
2. A Pest Megyei Területi Gyermekvédelmi Szakszolgálat igazgatóját, hogy
– a gyámhivatal megkeresésének a hatóság által megadott határidőben tegyen eleget;
– a szülő-gyermek kapcsolattartás kialakítása érdekében a gyermeknek, a panaszosnak és a nevelőszülőnek nyújtson szakmai segítséget.
3. A Pest Megyei Kormányhivatal Szociális és Gyámhivatalának vezetőjét hogy –fordítson fokozott figyelmet a Ket. 33. § (1) bekezdésében előírt ügyintézési határidő betartására. 

Budapest, 2012. október
Prof. Dr. Szabó Máté sk.

Melléklet: Az alkalmazott jogszabályok
1997. évi XXXI. törvény, a gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról (Gyvt.)
55. § (3) A nevelőszülő a gyámhivatal határozata alapján biztosítja az általa nevelt gyermek kapcsolatát a kapcsolattartásra feljogosított szülőjével és közeli hozzátartozóival.
63. § (1) A gyermekvédelmi szakszolgáltatás az átmeneti és a tartós nevelésbe vett gyermek gyámjának (hivatásos gyámjának), gondozójának egyéni program szerinti gondozási, nevelési tevékenysége segítése és szakmai ellenőrzése érdekében [...] d) szervezi az elhelyezési terv végrehajtását, és ennek érdekében - a gyermekjóléti szolgálattal együttműködve - családgondozást végez a vér szerinti család gyermekneveléshez szükséges körülményei megteremtéséhez, a szülő és a gyermek közötti kapcsolat helyreállításához. (2) A gyermekvédelmi szakszolgáltatás a kapcsolattartást szabályozó jogszabályokban meghatározottak szerint elősegíti a gyermekvédelmi szakellátásban lévő gyermek és a kapcsolattartásra jogosult kapcsolattartását.
79. § (1) A gyámhivatal az átmeneti nevelésbe vétel fennállásának szükségességét a gyám, a hivatásos gyám, a nevelőszülő vagy intézmény, valamint a vér szerinti családot gondozó gyermekjóléti szolgálat és a területi gyermekvédelmi szakszolgálat tájékoztatása, illetve javaslata, továbbá, ha szükséges a megyei, fővárosi gyermekvédelmi szakértői bizottság szakvéleménye alapján évente - a három éven aluli gyermek esetében félévente - felülvizsgálja. A felülvizsgálat eredményeképpen a gyámhivatal dönt az egyéni elhelyezési terv, illetve a gondozási hely fenntartásáról vagy módosításáról, továbbá - a feltételek fennállása esetén - a szülői felügyelet megszüntetése iránti per indításáról vagy, ha ez nem szükséges, a gyermek örökbefogadhatónak nyilvánításáról, vagy az átmeneti nevelés megszüntetéséről.
83. § (1) A gyámhivatal a nevelésbe vétel évenkénti - a három éven aluli gyermek esetében félévenkénti - felülvizsgálata során dönt az egyéni elhelyezési terv fenntartásáról vagy módosításáról, illetve a gyermek gondozási helyének esetleges megváltoztatásáról, melyhez szükség szerint kikéri a megyei, fővárosi gyermekvédelmi szakértői bizottság véleményét. (2) Az évenkénti felülvizsgálat célja annak megállapítása, hogy a gyermek egyéni szükségleteinek megfelelő-e az addig nyújtott ellátási forma, valamint az egyéni elhelyezési terv.
128. § (1) A gyámügyi eljárásban meg kell hallgatni a szülőt és más törvényes képviselőt, a gondozót, a korlátozottan cselekvőképes személyt és az ítélőképessége birtokában levő cselekvőképtelen gyermeket, továbbá minden esetben azt, akivel szemben kötelezettséget kívánnak megállapítani, valamint - szükség szerint - a gyermek más közeli hozzátartozóit. A meghallgatást mellőzni lehet, ha a meghallgatás miatti késedelem elháríthatatlan kárral vagy veszéllyel járna.

2004. évi CXL. törvény a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól (Ket.)
1. § (2) A közigazgatási hatóság a hatáskörének gyakorlásával nem élhet vissza, hatásköre gyakorlása során a szakszerűség, az egyszerűség és az ügyféllel való együttműködés követelményeinek megfelelően köteles eljárni. A hatóság ügyintézője jóhiszeműen, továbbá a jogszabály keretei között az ügyfél jogát és jogos - ideértve gazdasági - érdekét szem előtt tartva jár el.
4. § (1) Az ügyfeleket megilleti a tisztességes ügyintézéshez, a jogszabályokban meghatározott határidőben hozott döntéshez való jog és az eljárás során az anyanyelv használatának joga.
33. § (1) A határozatot, az eljárást megszüntető végzést, valamint a másodfokú döntést hozó hatóságnak az első fokú döntést megsemmisítő és új eljárásra utasító végzését az (5) bekezdésben meghatározott időponttól számított harminc napon belül kell meghozni és gondoskodni a döntés közléséről. Ennél rövidebb határidőt bármely jogszabály, hosszabbat pedig törvény vagy kormányrendelet állapíthat meg. Ha e törvény valamely eljárási cselekmény teljesítésének vagy végzés meghozatalának határidejéről nem rendelkezik, a hatóság haladéktalanul, de legkésőbb nyolc napon belül gondoskodik arról, hogy az eljárási cselekményt teljesítse vagy a végzést meghozza. (3) Ha jogszabály ezt nem zárja ki, az ügyintézési határidőbe nem számít be: j) a szakértői vélemény elkészítésének időtartama..[…] (7) Az eljáró hatóság vezetője - ha azt jogszabály nem zárja ki - az ügyintézési határidőt annak letelte előtt kivételesen indokolt esetben egy alkalommal, legfeljebb harminc, a (2) bekezdésben meghatározott esetekben legfeljebb tizenöt nappal meghosszabbíthatja. A végzésben a határidő-hosszabbítás indokait kifejezetten meg kell jelölni.
37. § (1) A kérelmet tartalma szerint kell elbírálni akkor is, ha az nem egyezik az ügyfél által használt elnevezéssel.

149/1997. (IX. 10.) Korm. rendelet, a gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról (Gyer.)
107. § (1) Az egyéni elhelyezési terv célja, hogy elősegítse a gyermek saját családjába történő visszahelyezését és ehhez meghatározza a szükséges feltételeket. (2) A gyámhivatal által elfogadott egyéni elhelyezési terv tartalmazza […] c) a gyermek és a szülő, vagy az erre feljogosított más hozzátartozó kapcsolattartására vonatkozó javaslatot, […]
109. § (1) A gyámhivatal az átmeneti nevelésbe vétel éves - a 3 éven aluli gyermek esetében féléves - felülvizsgálata során tájékoztatást kér a gyámtól, a gyermekjóléti szolgálattól, a gyermekvédelmi szakszolgálattól, a nevelőszülői hálózat működtetőjétől, illetve a gyermekotthontól, továbbá szükség esetén a megyei (fővárosi), illetve országos gyermekvédelmi szakértői bizottságtól. (2) A gyámhivatal a felülvizsgálat során tárgyalást tart, amelyre meghívhatja a szülőt, az ítélőképessége birtokában lévő gyermeket, valamint a gyermek gyámját, gondozóját, nevelőszülőjét, a gyermekjóléti szolgálat, a területi gyermekvédelmi szakszolgálat és a megyei (fővárosi), illetve országos gyermekvédelmi szakértői bizottság képviselőjét. (3) A gyámhivatal a gyermekvédelmi szakszolgálat, a gyám és a gyermekjóléti szolgálat javaslata, esetleg a megyei (fővárosi), illetve országos gyermekvédelmi szakértői bizottság szakvéleménye alapján a) fenntartja vagy megszünteti a gyermek átmeneti nevelését [Gyvt. 79. § (1) bek.], b) dönt az egyéni elhelyezési terv fenntartásáról vagy módosításáról [Gyvt. 83. § (1) bek.], c) megváltoztatja a gyermek gondozási helyét [Gyvt. 83. § (3) bek.],

15/1998. (IV. 30.) NM rendelet a személyes gondoskodást nyújtó gyermekjóléti és a gyermekvédelmi intézmények, valamint személyek szakmai feladatairól és működésük feltételeiről (NM rendelet)
100. § (1) A nevelőszülői hálózat működtetője nevelőszülői tanácsadó alkalmazásával folyamatosan segíti a nevelőszülőt feladatai ellátásában, illetve biztosítja szakmai ellenőrzését. (2) A nevelőszülői tanácsadó feladata különösen […] d) tanácsadás keretében a nevelőszülő segítése a gondozott gyermekkel kapcsolatos problémák megoldásában, szükség esetén a nevelőszülő, illetve a gyermek megfelelő szakemberhez történő irányítása, továbbá a szükséges ellátáshoz való hozzájutásuk elősegítése,
139. § (1) A szakszolgálat a gyámhivatal megkeresésére, a gyermekvédelmi nyilvántartás megfelelő adatlapját kitöltve elkészíti - a szülő, a gyermek, valamint a gondozási hely, illetve a gyermek lakóhelye szerinti gyermekjóléti szolgálat családgondozója és a hivatásos gyám bevonásával - a gyermek további életútjának alakítására vonatkozó célkitűzéseket és a szükséges intézkedéseket magában foglaló egyéni elhelyezési tervet. (2) Az elhelyezési terv elkészítésére a szakszolgálat értekezletet hív össze, amelyre meghívja az (1) bekezdésben felsorolt személyeket. A szakszolgálat, illetve a meghívott személyek további a Gyvt. 17. § (1) bekezdésében meghatározott szervezetek képviselőit is meghívhatják, illetve olyan további személyeket, akiket az elhelyezési terv megvalósítása iránt, illetve, akik a megvalósításhoz hatékony segítséget nyújthatnak.
140. § (1) Az egyéni elhelyezési tervet úgy kell elkészíteni, hogy alkalmas legyen a gondozott gyermek saját családjába történő visszatérésének, az örökbefogadásnak, vagy más családot pótló környezetbe kerülésének elősegítésére. (2) Az egyéni elhelyezési tervnek a Gyer. 107. § (2)-(3) bekezdésében, illetve a Gyer. 113. §-ban meghatározott rendelkezéseket kell tartalmaznia.