Az alapvető jogok biztosának
Jelentése
az AJB-3704/2012. számú ügyben

Előadók: dr. Csóré Erika
dr. Varga Éva Csilla
dr. Lux Ágnes
dr. Herke Miklós
Az eljárás megindulása, előzményei
A fogvatartottak alapvető jogainak érvényesülését fókuszpontba állító projekt keretében megkezdett fiatalkorúak büntetés-végrehajtási intézeteinek vizsgálatát a Szirmabesenyői Fiatalkorúak Regionális Büntetés-végrehajtási Intézetében folytattam. 
Vizsgálatomat az alapvető jogok biztosáról szóló 2011. évi CXI. törvény (Ajbt.) 18. § (4) bekezdése alapján, hivatalból rendeltem el. 
Jelen vizsgálatom célja az intézetben 2008-ban tartott helyszíni ellenőrzés tapasztalatai alapján tett ajánlásaim megvalósulásának, a fiatalkorú fogvatartottak egészségügyi ellátásának, elhelyezési körülményeinek, valamint a környezetvédelmi előírások betartásának ellenőrzése volt. A helyszíni vizsgálat 2012. április 4-én történt.

Érintett alapvető jogok 
·	Az élethez és az emberi méltósághoz való jog: „Az emberi méltósághoz való jog sérthetetlen. Minden embernek joga van az élethez és az emberi méltósághoz, a magzat életét a fogantatástól kezdve védelem illeti meg.” [Alaptörvény II. cikk] 
·	Az egyenlő bánásmód követelménye: „Magyarország az alapvető jogokat mindenkinek bármely megkülönböztetés, nevezetesen faj, szín, nem, fogyatékosság, nyelv, vallás, politikai vagy más vélemény, nemzeti vagy társadalmi származás, vagyoni, születési vagy egyéb helyzet szerinti különbségtétel nélkül biztosítja. Magyarország az esélyegyenlőség megvalósulását külön intézkedésekkel segíti.” [Alaptörvény XV. cikk]
·	A gyermek védelemhez való joga: „Minden gyermeknek joga van a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges védelemhez és gondoskodáshoz. [Alaptörvény XVI. cikk (1) bek.]
·	A testi és lelki egészséghez való jog: „Mindenkinek joga van a testi és lelki egészséghez. Az (1) bekezdés szerinti jog érvényesülését Magyarország genetikailag módosított élőlényektől mentes mezőgazdasággal, az egészséges élelmiszerekhez és az ivóvízhez való hozzáférés biztosításával, a munkavédelem és az egészségügyi ellátás megszervezésével, a sportolás és a rendszeres testedzés támogatásával, valamint a környezet védelmének biztosításával segíti elő. [Alaptörvény XX. cikk (1) és (2) bek.] 
·	Egészséges környezethez való jog: „Magyarország elismeri és érvényesíti mindenki jogát az egészséges környezethez.” [Alaptörvény XXI. cikk (1) bek.]
·	A jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelménye: „Magyarország független demokratikus jogállam.” [Alaptörvény B) cikk (1) bek.]

I. A helyszíni vizsgálat tapasztalatai
1. Elhelyezési körülmények
A Miskolc és Szirmabesenyő közigazgatási határán található Fiatalkorúak Regionális Büntetés-végrehajtási Intézetének épületét eredetileg munkásszállónak tervezték. Az intézet a Borsod Abaúj-Zemplén Megyei Büntetés-végrehajtási Intézet objektumaként működik. Az intézet épülete felújításra szorul.
Az összférőhelyek száma 115. A vizsgálat napján 104 fogvatartott volt az intézetben: ebből 29 előzetesen letartóztatott, 25 fogház fokozatú és 31 börtön fokozatú elítélt. A fogvatartotti zárkák 6 személyesek, de figyelemmel arra, hogy nem telített az intézet, általában 4 fő van egy zárkában. Az intézetben a közelmúlttól felnőtt korú elítélteket is tartanak fogva a megyei intézet zsúfoltságának csökkentése érdekében. A helyszíni ellenőrzés idején 5 fogház fokozatú és 14 börtön fokozatú felnőtt elítélt volt az intézetben. A felnőtt fogvatartottak számára külön körletrészt alakítottak ki, 4 zárka felújításával. 
A felnőtt fogvatartottak jelenléte pozitívan hat a fiatalkorúakra. Ennek köszönhető például, hogy csökkentek a fiatalkorúak egymás sérelmére elkövetett bántalmazási cselekményei, a rendbontások ritkultak, a zárkák, zuhanyzók rongálása is kisebb számban fordul elő. Emellett a felnőttek lakózárkáik állagára sokkal nagyobb figyelmet fordítanak, azok rendezettek, tiszták, ami a fiatalkorúak számára példaként szolgál. 
Az erőszakos cselekmények számának csökkenéséhez hozzájárult az a belső intézkedés is, amely szerint a fogvatartott csak felügyelet engedélyével hagyhatja el zárkáját. Korábban a fogvatartottak átjártak egymás zárkáiba, esetenként rongálták a másik fogvatartott zárkáját, ami sok esetben konfliktus forrása volt. 
Az intézetben 2 fegyelmi zárka van, a vizsgálat idején egy fogvatartott sem volt a fegyelmi körleten.
Az alagsorban van az imaterem, a gyógyító-nevelő csoport helyisége, a konditerem és a tornaterem. Ez utóbbiban tartják az iskolai testnevelési órákat, valamint a futball bajnokságokat.
Az I. emeleten található a felkészítő részleg, és a fogház fokozatú elítéltek zárkái. A zárkákban a WC kagyló és a mosdó kicserélése a 2008-as vizsgálat óta megtörtént, emellett vandálbiztos lámpatesteket szereltek fel. Az emelet 3 állású zuhanyzóhelyisége viszont rossz állapotú, beázások nyomai látszanak, salétrom szag terjeng, sürgős felújításra szorul. A fogvatartottak zárkánként zuhanyoznak. 
A II. emeleten működő közösségi helyiségben van egy ping-pong asztal, és itt személyiségfejlesztő foglalkozásokat is tartanak. Ezen az emeleten, a folyosórész ráccsal történt leválasztásával alakították ki azt a 4 zárkát, ahol a felnőtt fogvatartottakat helyezték el. 
A III. emeleten az előzetes letartóztatásban lévők zárkái találhatók. Itt a 3 állású fürdőhelyiség felújított, nyílászárói műanyagok. A vizesblokkban mosógép is rendelkezésére áll a fogvatartottaknak. 
A IV. emeleten található az intézet 3000 kötetes könyvtára, valamint az iskolai körletrész. A könyvtárba a városi könyvtár is elhelyez könyveket. Az elmúlt évben 300.000 forint értékben helyezett letétbe különböző témájú köteteket.
Akadálymentes zárka és zuhanyzó sem a vizsgált objektumban, sem a megyei intézetben nincs. A telephelyen a beléptetőnél azonban van a mozgássérültek számára rámpa.
Az intézet csomagvizsgálója működőképes. Mobiltelefon csomagban történő bejuttatása még előfordul, de csökkent az esetek száma.
Az engedélyezett nevelői létszám 5 fő, akik egy osztályvezető irányítása alatt dolgoznak. Az osztályvezető munkáját 1 szociális segédelőadó is segíti. Az egy nevelőre jutó fogvatartottak száma magas, következésképp egy-egy fiatallal kevés időt tudnak foglalkozni, nincs kapacitásuk a reintegrációra, a szabadulásra történő felkészítésre.
A fiatalkorúak nagyon igénylik az elfoglaltságot. A 2011. évben rendezett fogvatartotti fórumon – többek között – a munkáltatás kérdése is foglalkoztatta őket. Nagy örömükre szolgált, hogy az idei évben kiskerti konyhaművelésben vehetnek részt, melynek során megismerhetik a növénytermesztés folyamatát.
Korábban ún. cellakutya programban is részt vehettek a fogvatartottak, de az intézet parancsnoka ezt megszüntette, mert a pszichológusnak nem volt rálátása a foglalkozásokra, nem felügyelhette a foglalkozások szakmai és biztonsági szempontú szabályozása nem került kidolgozásra. A kutyatelep vezetőjének személyében változás történt. Ezért az igazgató tervezi, hogy a programot módosult keretek között, egy alapítvány segítségével újraindítják. A fogvatartottak feladata – 10 hónapos program keretében – a kutyák nevelése és ellátása lenne, és olyan kutyákat nevelnének, képeznének, melyek vakvezető kutyaként segíthetnék az arra rászorultakat. Ebben a programban elsősorban olyan fiatalok vennének részt, akik az érzelmi fejlődés bizonyos fokán megrekedtek. Ez a foglakozás segíthetne a felelősségérzet formálásában is.
Csoportos kimaradást a TÁMOP program keretében szervezett az intézet utoljára, amikor is egy templomban volt 5 fiatalkorú. Ez a program a családi életre, az élet és halál kérdésére fókuszált. A jogszabály szerinti jutalmakon kívül egyéb kedvezményeket is biztosít az intézet az arra érdemes fogvatartottaknak. Nagyra értékelik a fiatalok a televízió nézést, a szóbeli dicséretet. Tavaly augusztus 20-án kenyérsütést szerveztek, amelyen szintén jutalomként vehettek részt.
Az intézet területén van sportpálya, egy park kemencével, valamint egy konyhakert. Ezeket is a fogvatartottak tartják rendben, ők termesztik a zöldségeket és gyümölcsöt.
A megyei intézetben, saját konyhán főznek a fiatalkorú fogvatartottak számára is. Az onnan ideszállított ételt melegítő konyhában szortírozzák és osztják ki, amit tálaló helyiségben (ebédlőben) fogyasztanak el az elítéltek. Az előzetes letartóztatásban lévők az ételt a zárkába kapják. A tartalmasabb (minőségileg és mennyiségileg is) étkeztetés biztosítása céljából a pótlékot beépítették a fiatalkorúak esetében a főétkezésbe. A napi háromszori étkezésből nemcsak az ebéd, de – kivéve szombatot és vasárnapot – a vacsora is meleg. Az intézet biztosít diétás étkezést. A cukorbeteg étrend is teljesen elkülönül. A konyhavezető hivatásos állományú dolgozó, akinek 5 elítélt segédkezik a konyhán.
Havonta egy kiétkezési lehetőség van, illetve az intézet egy pótnapot is biztosít. A fiatalok főként az ösztöndíjukból tudnak vásárolni.

2. A fogvatartottak egészségügyi ellátásának feltételei
A fiatalok közül sokan gyengén fejlettek, alultápláltak, rossz feltételekkel rendelkező családból érkeznek. Legtöbbjük dohányzik, de előfordul, hogy kábítószert fogyasztanak, illetőleg rendszeresen nyugtatókat szednek. Jellemző az élősdiekkel való fertőzöttség (tetvesség, rühesség) köztük. Fogazatuk állapota változó, vagy nagyon egészséges, vagy nagyon sok fogászati problémájuk van. A fogvatartottak fogékonyak a légúti, asztmatikus betegségekre, az immunrendszerük általában gyengébb a felnőtt korúaknál. Jelentős részüknél higiéniai hiányosságok is vannak. A napi fürdés biztosított számukra az intézetben.
Az öngyilkosság és annak kísérlete nem elterjedt a fiatalok között, de az ún. falcolás, amely a feszültség levezetésére szolgál, illetve figyelem felhívó jellegű, igen. Megvágják magukat, néha zsinegeléssel próbálkoznak. A suicid magatartások megelőzésére egyéni és csoportfoglalkozásokat tartanak, valamint ún. suicid bizottság működik, melynek tagjai a büntetés-végrehajtási osztályvezető, a nevelő, a pszichológus, az egészségügyi osztályvezető és a biztonsági osztályvezető.
A fiatalkorú fogvatartottak általános egészségügyi alapellátását a megyei intézettől elkülönült egészségügyi osztály (osztályvezető ideggyógyász szakorvos és két szakápoló) végzi. A megyei intézet egészségügyi osztályának vezetője – aki helyettesítéssel ellátja a fiatalkorú fogvatartottakat is – pszichiáter szakorvos. Az intézet az általános egészségügyi alapellátás mellett pszichiátria, pszichiátriai rehabilitációs és ideggyógyászati rendeléshez is állandó ÁNTSZ engedéllyel rendelkezik. Az intézetben egy pszichológus dolgozik. Ő sem csak a fiatalkorúakkal, hanem a felnőtt fogvatartottakkal és a személyi állománnyal is foglalkozik. A befogadáskor minden fogvatartottal elbeszélget a pszichológus és különböző teszteket is elvégeztet velük. A pszichológus kiszűri az áldozattípusú fogvatartottakat. Véleményére a zárkában való elhelyezésnél figyelemmel vannak, ugyanígy a fizikai adottságokra is. A pszichológusi vizsgálatra a nevelőnél lehet jelentkezni, de a pszichológus szemlét is szokott tartani, amely lehetőséget ad arra, hogy a befelé forduló fogvatartottak pszichés problémáit is kiszűrje. Emellett a szabadulás előtti időszakban is foglalkozik a fogvatartottakkal, beszélget velük a megbélyegzettségről, a jövőképükről.
A fogvatartottak orvosi vizsgálatra való jelentkezését az elhelyezési szint körletfelügyelője írja össze a rendelést megelőző napon, létszámellenőrzés, zárás során.
A fogorvosi ellátás folyamatos, heti egy alkalommal foglakozik a fiatalkorúakkal a megyei intézet főállású fogszakorvosa. A fogorvos teljes körű ellátást tud nyújtani. A rendelője jól felszerelt, fogászati röntgennel is rendelkezik. 
Az objektum rendelője jól felszerelt, a kötszer- és gyógyszerszekrény is folyamatosan feltöltött. A laboratóriumi vizsgálatok elvégzésére a megyei kórházban kerül sor.
Szűrések, megelőzés 
Fogászati szűrővizsgálatot befogadáskor minden fogvatartott esetében végeznek. Az intézetben Hepatitis B és C szűrés is folyik. Az elmúlt évben nem diagnosztizáltak ilyen betegséget egyetlen fogva tartottnál sem.
A gümőkóros beteget, továbbá azt, akinél a szűrővizsgálaton vagy egyéb orvosi vizsgálaton a kivizsgálás szükségességét állapították meg, a Büntetés-végrehajtás Központi Kórházába szállítják. Az intézetben évente kétszer, ősszel és tavasszal szerveznek tüdőszűrést, amelyet egészség nappal egészítenek ki és a megelőzésre hívják fel a figyelmet. 
Igény esetén az influenza elleni védőoltás ingyenes beadását is biztosítja az intézet minden fogvatartott számára. 
Gyógyszerellátás
Az intézet pszichiátere azt tapasztalja, hogy a házi orvosok sokszor felírják a fogvatartott egyik családtagjának szorongás, pszichés tünetek esetén a nyugtatót és a család többi tagja is szed belőle. Így a fiatal a befogadáskor már jelzi, hogy szüksége van rivotrilra. A szakorvos enyhe szorongás oldót pl. frontint felírja egy rövid időszakra, egy-egy életesemény feldolgozását segítve (pl. haláleset a családban,) de hosszú távú gyógyszerszedést nem javasolja és az nem is jellemző. 
A gyógyszereket a fogvatartottak tört-zúzott formában kapják, kivéve, ha azt a gyógyszerészeti előírás tiltja. A gyógyszerosztást végző ápoló köteles meggyőződni arról, hogy a fogvatartott a gyógyszert bevette. A fogvatartottaknak térítési díjat nem kell fizetniük a gyógyszerért.
Speciális csoportok
A személyiségzavar 18 éves kor alatt nem diagnosztizálható, ezért a gyógyító-nevelő csoportban a pszichológus nem tud foglalkozni a fiatalokkal. Egyébként az ilyen csoportba való helyezéshez, ha az a 30 napot meghaladja, az IMEI szakvéleménye szükséges. Az IMEI viszont általában nem tartja indokoltnak a fiatal gyógyító csoportban tartását. 
A drog-prevenciós részlegen a vizsgálat időpontjában 5 fogvatartott volt. A kábítószert használó fiatalok kezelésében a Váltósáv Alapítvány is segédkezik. Az intézet évek óta kapcsolatban áll a Drogambulancia Alapítvánnyal. 
Az egészségügyi elkülönítő 3 ágyas és külön zuhanyzóval ellátott. Az intézet tervezi egy pszicho-szociális körlet rész kialakítását.
Oktatás, nevelés, szabadidő
A 2011/2012-es tanévben 65 fő fiatalkorú került beiskolázásra (37 fő általános iskolába, 28 fő középiskolában). Az ellenőrzés időpontjában az időközbeni szabadulások miatt 58 fő iskolás volt (34 fő általános, 24 fő középiskolás). A TÁMOP 5.6.1 programba mindösszesen 70 fogvatartott került bevonásra (tájékoztatás, személyiségfejlesztés, későbbi szakmaképzés), mely létszámból a beiskolázott 11 fő fiatalkorú ingatlan fenntartó és karbantartó tanfolyamot, 4 fő fiatalkorú OKJ-s targonca vezetői tanfolyamot sikeresen elvégezte. Az ellenőrzés időszakában 18-an térkőkészítő-burkoló tanfolyamon vesznek részt, melynek vizsgája június hónapban lesz. Ebben azok vehetnek részt, akik az általános iskola 6 osztályát elvégezték.

3. Környezetvédelmi szempontok érvényesülése
A Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei Büntetés-végrehajtási Intézet szirmabesenyői objektumában nincs olyan tevékenység, vagy berendezés, amelyre környezetvédelmi engedélyezési eljárást kellett volna lefolytatni. Erre is figyelemmel az intézet egészére 2010-ben került kiadásra „A környezetvédelmi tevékenységgel kapcsolatos feladatok gyakorlati végrehajtásának intézeti szabályozása” elnevezésű belső intézkedés, amely tartalmazza a központ és a vizsgálat objektum hulladékgazdálkodási, illetve a személyi állomány környezetvédelmi vonatkozású feladatait.
Az intézet a környezetvédelmi bejelentési és adatszolgáltatási kötelezettségeit a jogszabályokban előírtak szerint teljesíti. Az utóbbi években környezetvédelmi felügyelőségi ellenőrzés nem volt, de az ÁNTSZ 2006-ban folytatott ellenőrzést.

II. A vizsgálat megállapításai
1. A hatáskör tekintetében
A feladat- és hatáskörömet, valamint ennek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságaimat az Ajbt. határozza meg. A törvény értelmében az alapvető jogok biztosa a hatóságok tevékenysége során felmerült, az alapvető jogokkal kapcsolatos visszásság megszüntetése érdekében hivatalból eljárást folytathat. A hivatalból indított eljárás természetes személyek pontosan meg nem határozható, nagyobb csoportját érintő visszásság kivizsgálására vagy egy alapvető jog érvényesülésének átfogó vizsgálatára irányulhat (18. § (4) bekezdés).
Az Ajbt. 18. § (1) bekezdés f) pontja szerint a rendvédelmi szerv az alapvető jogok biztosa által vizsgálható hatóságnak minősül. A büntetés-végrehajtási szervezetről szóló 1995. évi CVII. törvény 1. § (1) bekezdése szerint a büntetés-végrehatási szervezet állami, fegyveres rendvédelmi szerv, vagyis vizsgálati lehetőségem kiterjed a szervezetre.

2. Az érintett alapvető jogok tekintetében
1. Az Alaptörvény II. cikke alapján az emberi méltóság sérthetetlen, minden embernek joga van az élethez és az emberi méltósághoz. A korábban irányadó és az Alaptörvény hatályba lépését követően is hivatkozási pontot jelentő alkotmánybírósági gyakorlat az emberi méltósághoz való joggal kapcsolatosan arra hívja fel a figyelmet, hogy a méltóság az emberi élettel eleve együttjáró minőség, amely oszthatatlan és korlátozhatatlan, s ezért minden emberre nézve egyenlő.
2. A megkülönböztetés tilalma arra vonatkozik, hogy a jognak mindenkit egyenlőként – egyenlő méltóságú személyként – kell kezelnie, az egyéni szempontok azonos mértékű figyelembevételével kell a jogosultságok és kedvezmények elosztásának szempontjait meghatározni. Fontos hangsúlyozni, hogy a jogegyenlőség megteremtése, az egyenlő méltóságú személyként kezelés biztosítása elsődleges állami kötelezettség, míg az esélyegyenlőség elősegítése az állam részéről egy jogi lehetőséget biztosít. Ugyanakkor bizonyos, valamely tulajdonságuk (pl. életkor, betegség, testi fogyatékosság) miatti sajátos, kiszolgáltatottabb helyzetük miatt objektíve hátrányba kerülő személyek csoportjainál az állami beavatkozás nem fakultatív feladat: az állam itt köteles hatékony lépéseket tenni az eredendően és súlyosan egyenlőtlen helyzet felszámolására. A speciális, objektíve hátrányos helyzetben lévő jogalanyok számára ugyanis csak az esélyegyenlőtlenség kiküszöbölését célzó állami kötelezettségvállalás, többletjogok biztosítása teremthet lehetőséget az egyenlő esélyekre. 
Az irányadó alkotmánybírósági gyakorlat szerint az állam szabadságot élvez abban, hogy milyen módon, milyen jogi, normatív és anyagi eszközökkel teljesíti az esélyegyenlőség előmozdítására vonatkozó alkotmányos kötelezettségét, mint államcélt: figyelembe kell venni és mérlegelni lehet az eszközök megválasztásában az állam teherbíró képességét. [AJB-4541/2010. számú jelentés]
3. Az Alaptörvény XVI. cikk (1) bekezdése rögzíti a gyermek védelemhez és gondoskodáshoz való jogát, e szerint „Minden gyermeknek joga van a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges védelemhez és gondoskodáshoz.” 
Amint azt az Alkotmánybíróság több határozatában kifejtette „A gyermek ember, akit minden olyan alkotmányos alapvető jog megillet, mint mindenki mást, de ahhoz, hogy a jogok teljességével képes legyen élni, biztosítani kell számára az életkorának megfelelő minden feltételt a felnőtté válásához. Ezért az Alkotmány 67. § (1) bekezdése a gyermek alapvető jogairól szól, egyidejűleg a család (szülők) az állam és a társadalom kötelezettségét megszabva. A testület arra is rámutatott, hogy a felhívott alapjog és az Alkotmány 16. §-a (az ifjúság érdekeinek védelme) együttesen értelmezendő, amiből az következik, hogy a gyermekről való gondoskodás komplex feladat.” [79/1995(XII.21.) AB határozat]
A gyermek, mint az alapjogok alanya oldalán az életkorból adódó hátrányokat az állam oldaláról az az intézményvédelmi kötelezettség egyenlíti ki, hogy az államnak aktívan kell cselekednie a gyermekek alapvető jogainak előmozdítása, érvényesülése és védelme érdekében. Ezt az alaptételt megtaláljuk a Gyermekjogi Egyezménynek a preambulumában is, amely rögzíti, hogy a gyermeknek, figyelemmel fizikai és szellemi érettségének hiányára, különös védelemre és gondozásra van szüksége, nevezetesen megfelelő jogi védelemre, születése előtt és születése után egyaránt. 
4. Az Alaptörvény XX. cikk (1) és (2) bekezdése alapján mindenkinek joga van a testi és lelki egészséghez, ennek az alapjognak az érvényesülését pedig Magyarország genetikailag módosított élőlényektől mentes mezőgazdasággal, az egészséges élelmiszerekhez és az ivóvízhez való hozzáférés biztosításával, a munkavédelem és az egészségügyi ellátás megszervezésével, a sportolás és a rendszeres testedzés támogatásával, valamint a környezet védelmének biztosításával segíti elő.
Az Alkotmánybíróság több határozatában értelmezte a legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való jog tartalmát (Alkotmány 70/D. §), és mindezek az értelmezések álláspontom szerint – függetlenül attól, hogy „legmagasabb szintű” jelző az Alaptörvényben már nem kapott helyet – továbbra is hivatkozhatóak maradnak. Az Alkotmánybíróság gyakorlata szerint a (legmagasabb szintű) testi és lelki egészséghez való jog az államnak azt az alkotmányos kötelezettségét jelenti, hogy a nemzetgazdaság teherbíró képességéhez, az állam és a társadalom lehetőségeihez igazodva olyan gazdasági és jogi környezetet teremtsen, amely a legkedvezőbb feltételeket biztosítja a polgárok egészséges életmódjához, életviteléhez. Az alkotmánybírósági gyakorlat utal arra is, hogy az államnak e jog megvalósulása érdekében meghatározott, az egészségügyi intézmények és orvosi ellátás megszervezésére irányuló kötelezettsége annyit feltétlenül jelent, hogy az állam köteles megteremteni egy olyan intézményrendszer működésének a garanciáit, amely mindenki számára biztosítja az egészségügyi szolgáltatások igénybevételének lehetőségét, azaz azt, hogy a szolgáltató intézmények hiánya miatt senki ne maradjon ellátatlanul. Az állam szabadsága nem terjed odáig, hogy anélkül üresítse ki az egyik legfontosabb garanciális intézmény tartalmát, hogy helyette nem építi ki az alapvető jog megvalósulásának azonos súlyú biztosítékait. Az Alkotmánybíróság ugyanakkor utalt arra is, hogy az egészségügyi intézményhálózat és az orvosi ellátás körében elvontan, általános ismérvekkel csak egészen szélső esetekre korlátozottan határozhatja meg az állami kötelezettség kritikus nagyságát, vagyis azt a szükséges minimumot, amelynek hiánya már alkotmányellenességhez vezet. Ilyennek volna minősíthető például, ha az ország egyes területein az egészségügyi intézményrendszer és az orvosi ellátás teljesen hiányozna. Az Alkotmánybíróság olvasatában az ilyen szélső eseteken túl azonban az állami kötelezettségnek nincs alkotmányos mércéje. Az egészséghez való jog tehát önmagában alanyi jogként értelmezhetetlen. Az az Alkotmányba foglalt állami kötelezettségként fogalmazódik meg, amely magában foglalja azt a kötelezettséget, hogy a törvényhozó a testi és lelki egészség bizonyos területein alanyi jogokat határozzon meg.
Már korábbi vizsgálataim kapcsán kifejtettem, hogy – álláspontom szerint – a jogalkalmazási gyakorlatra fókuszáló ombudsmani jogvédelemnek az egészséghez való jog biztosításával összefüggő állami kötelezettségekkel kapcsolatban lehetősége van akár az Alkotmánybíróság által követettől eltérő, további alapjogi követelmények megfogalmazására és kibontására. Önmagában ugyanis az a tény, hogy az Alkotmánybíróság, annak alacsonyabb mércéje miatt valamely jogszabályi rendelkezést, jogi-szervezeti megoldást az egészséghez való jog érvényesülése szempontjából – a fenti gyakorlat alapján – nem minősít alkotmányellenesnek, még egyáltalán nem zárja ki azt a lehetőséget, hogy e norma gyakorlati alkalmazásával, hatásával és következményeivel kapcsolatban az egészséghez való joggal, vagy ennek alanyi jellegű részjogosítványával, az egészségügyi ellátáshoz való jogosultsággal összefüggő visszásság megállapítására kerüljön sor. Az ombudsmani jogvédelem eltérő, magasabb mércéjében két végpont határozható meg. Értelemszerűen nem állapítható meg az egészséghez való joggal összefüggő visszásság pusztán egy intézmény megszüntetése, átalakítása, összevonása, feladatátadása miatt, egy ilyen szemlélet parttalanná és esetlegessé tenné az alapvető jogok biztosa által biztosított jogvédelmet. (Más a helyzet, ha az egészségügyi intézményrendszeren belül, így például az autizmussal és egyéb fogyatékossággal élő beteg ellátás területén meghatározott helyeken, megyékben vagy régiókban bizonyos speciális szakellátások érdemben elérhetetlenné válnak és ez az állapot hosszú időn keresztül „stabilizálódik”.)
5. Az Alaptörvény XXI. cikkében deklarált egészséges környezethez való jog értelmezését az Alkotmánybíróság a jelentősége folytán alaphatározatként értékelhető 28/1994. (V. 20.) AB határozatában, valamint az arra épülő későbbi határozataiban végezte el. A testület e döntésében részletesen elemezve az egészséges környezethez való jogot, megállapította, hogy az elsősorban önállósult és önmagában vett intézményvédelem, azaz olyan sajátos alapjog, amelynek az objektív, intézményvédelmi oldala túlnyomó és meghatározó. A környezethez való jog az állam környezetvédelemre vonatkozó kötelességei teljesítésének garanciáit emeli az alapjogok szintjére, beleértve a környezet elért védelme korlátozhatóságának feltételeit is. E jog sajátosságai folytán mindazokat a feladatokat, amelyeket másutt alanyi jogok védelmével teljesít az állam, itt törvényi és szervezeti garanciák nyújtásával kell ellátnia. Az állam kötelességeinek magukban kell foglalniuk az élet természeti alapjainak védelmét és ki kell terjedniük a véges javakkal való gazdálkodás intézményeinek kiépítésére. (996/G/1990. AB) 
Az Alkotmánybíróság nyomatékosan megállapította, hogy az állam nem élvez szabadságot abban, hogy a környezet állapotát romlani engedje, vagy a romlás kockázatát megengedje. Ez az állami fellépés olyan korlátját jelenti, amely megakadályozza, hogy a már elért objektív védelmi szint, illetve hatékonyság csökkenjen, az addig elért környezetállapot romoljon. Következésképpen nem engedhető meg, hogy a környezetvédelemhez való jog érvényesülése társadalmi, gazdasági folyamatok, körülmények függvényében mennyiségileg vagy minőségileg változzon.
Tekintettel arra, hogy az egészséges környezethez való jog megvalósítását szolgáló hatósági rendszer kialakítása és működtetése állami feladat, a kötelezettségek címzettjei nemcsak a jogalkotó szervek, hanem azokon keresztül maga a jogalkalmazó is. Amennyiben a hatóságok elmulasztják a környezetvédelmi előírások következetes és megfelelő érvényesítését, azok kiüresedését okozzák és egyidejűleg az egészséges környezethez való jog sérelmét idézik elő.
6. Az Alaptörvény B) cikkének (1) bekezdése kimondja, hogy Magyarország független demokratikus jogállam. Az Alkotmánybíróság több határozatában megfogalmazta, hogy a jogállam nélkülözhetetlen eleme a jogbiztonság. A jogbiztonság az állam […] kötelességévé teszi annak biztosítását, hogy a jog egésze, egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára. A jogbiztonság tehát nem csupán az egyes normák egyértelműségét követeli meg, de az egyes jogintézmények működésének kiszámíthatóságát is. Ezért alapvetőek a jogbiztonság szempontjából az eljárási garanciák. Csak formalizált eljárás szabályainak követésével keletkezhet érvényes jogszabály, csak az eljárási normák betartásával működnek alkotmányosan a jogintézmények. [9/1992. (I. 30.) AB határozat] Az alanyi jogok és kötelezettségek érvényesítésére szolgáló eljárási garanciák a jogbiztonság alkotmányos elvéből következnek. Megfelelő eljárási garanciák nélkül működő eljárásban a jogbiztonság szenved sérelmet. 

3. A vizsgálat érdeme tekintetében
A Bv. tvr. értelmében a szabadságvesztés végrehajtásának célja, hogy a joghátrány érvényesítése során elősegítse az elítéltnek a szabadulása után a tárdalomba történő beilleszkedését, és azt, hogy tartózkodjék újabb bűncselekmény elkövetésétől. 
Az elítéltek nevelése címszó alatt rögzíti, hogy a szabadságvesztés végrehajtásának feladata az elítélt önbecsülésének fenntartása, valamint a felelősségérzetének fejlesztése, elősegítve ezzel, hogy felkészüljön a szabadulása utáni, a társadalom elvárásának megfelelő önálló életre. A fiatalkorú elítéltek vonatkozásában pedig kifejezésre juttatja, hogy a szabadságvesztés végrehajtása során különös gondot kell fordítani a fiatalkorú nevelésére, oktatására, személyiségének fejlesztésére és testi fejlődésére.
A szocializáció a személyiség alakulása szempontjából kulcsfontosságú, mivel a beilleszkedés sikerét és kudarcát nagymértékben meghatározza. A szocializációs hibák korrigálása a reszocializáció folyamata, melynek célja a hibásan felépült, megmerevedett struktúrák megváltoztatásával, megbontásával a személyiség struktúrateremtő potenciáljához való hozzáférés, ahol egy hiteles érzelmi légkörben, plasztikus viselkedésbeli és kognitív eszköztár felhasználásával az elakadt szocializáció újraindul, a személyiség egy része újra felépül. A korrekció, reszocializáció sikeressége nagymértékben függ attól, hogy az adott környezet, az adott társadalom mennyire nyitott a korrekcióra, milyen mértékben épültek ki a reszocializáció szokásrendszerei, szimbolikus intézményrendszerei. Természetesen ez összefügg azzal is, hogy mennyire épültek ki a non-szimbolikus, de valóságos, a deviáns életút felé sodródó személyek rehabilitációját segítő korrekciós programok, illetve intézménystruktúrák. [Rácz Andrea-Lénárd Krisztina: A javítóintézeti nevelés, mint támogató intézmény dezintegráció hatásai, a Rubeus Egyesület kutatása 2003.] 
A kriminálpedagógia fontosságát hangsúlyozó Angyal Pál és számos szakember kutatása is rámutatott arra, hogy a büntetés-végrehajtási speciális nevelés kulcsfontosságú a fiatalkorúak reszocializációja terén. [Pál László: Nevelés a büntetés-végrehajtásban. Közigazgatási és Jogi könyvkiadó, Budapest, 1976. 318. old.]
A szirmabesenyői intézet változatos programokat és elfoglaltságot kínál a fogvatartottak számára, amelyek részben a felelősségérzetük növelését szolgálják, részben a háztartás és a lakóhely rendben tartásával kapcsolatos alapvető ismeretek elsajátításához járulnak hozzá, illetőleg a társadalomba való visszailleszkedésük elősegítésére irányul. A fiatalkorú fogvatartottak nevelése szempontjából jó gyakorlatnak tartom, hogy az intézetben felnőtt fogvatartottak is elhelyezésre kerültek, akik a fiatalokénál fegyelmezettebb magatartásukkal és a zárkáik példás rendben tartásával pozitív hatást gyakorolnak a fiatal fogvatartottakra.
Az intézetben rendelkezésre állnak a neveléshez és oktatáshoz szükséges tárgyi feltételek. Az elítéltek számához képest azonban nem tartom elegendőnek a nevelők számát. A nevelőkre jutó magas fogvatartotti létszám nem teszi lehetővé azt, hogy a szabadságvesztés büntetés betölthesse funkcióját, azaz a fiatalkorúak – nevelőjük segítségével – helyes irányba fejlődhessenek és szabadulásukat követően a társadalom hasznos tagjaivá váljanak.
Az alultervezett nevelői állomány veszélyeztetheti a fiatalkorú fogvatartottak védelemhez és gondoskodáshoz való jogát, de közvetve a velük való emberséges bánásmód követelményének való megfelelés is veszélybe kerülhet.
A fogvatartottak és a dolgozók pszichés gondozását, mentálhigiénés problémáinak kezelését egyetlen pszichológus végzi. Az elmúlt években ugyan csökkentek a fiatalkorúak egymás sérelmére elkövetett bántalmazási cselekményei, valamint a rongálások száma az intézetben, azonban nem hagyható figyelmen kívül, hogy a fiatalkorúak esetében – koruknál fogva – gyakoribbak a viselkedésproblémák, fejletlen a problémamegoldó- és konfliktuskezelő képességük, és sokszor – a nem megfelelő családi háttér következtében – érzelmi defektus is jellemzi őket. Mindezek következtében a felnőtt és a fiatalkorú fogvatartottak, sőt a teljes személyi állomány rendszeres ellátásához nem tartom elengedőnek az egyetlen pszichológusi státuszt. 
Mindezek következtében a felnőtt és a fiatalkorú fogvatartottak, sőt a teljes személyi állomány rendszeres ellátásához nem tartom elengedőnek az intézményben rendszeresített egyetlen pszichológusi státuszt, mert az álláspontom szerint közvetlenül veszélyezteti a fogvatartottak és a személyi állomány lelki egészséghez való jogát.
Az intézet I. emeletének zuhanyzóhelyisége, annak rossz állapota miatt, sürgős felújításra szorul. Az épület falainak szigetelése, renoválása szintén elengedhetetlen. A fürdőhelyiség és az épület falainak jelenlegi állapota veszélyezteti a fogvatartottak és az ott szolgálatot ellátó dolgozók emberi méltósághoz és egészséghez való jogát.
Az intézet telephelyén nincs akadálymentes zárka és zuhanyzó. Az intézet általában nem fogad mozgáskorlátozott fogvatartottat, ugyanakkor annak előfordulása nem zárható ki. Mint ahogy arra a tököli fiatalkorúak intézetének vizsgálati eredményeit összefoglaló jelentésemben is rámutattam, az akadálymentes zárka és fürdőhelyiség hiánya sérti a mozgáskorlátozott fogvatartottak emberi méltósághoz fűződő jogát, valamint az esélyegyenlőség elvét.
A vizsgálat során az intézet orvosa úgy nyilatkozott, hogy sok az olyan fiatal fogvatartott, aki dohányzik. Bár az intézet kiétkeztetési boltjában nem vásárolhatnak dohányárut, csomagban viszont kaphatnak. Azt pedig át kell adniuk a fiatalkorúnak is. Ennek megfelelően dohányzó zárkát is működtetniük kell. Már az AJB-2323/2012. számú jelentésemben rámutattam, hogy „a fiatalkorúak büntetés-végrehajtási intézeteiben dohányzó zárka kialakítása nem engedhető meg. A fiatalkorúak büntetés-végrehajtási intézete ugyanis a büntetés-végrehajtási intézetekhez képest speciális intézmény, ezt a büntetés-végrehajtást szabályozó joganyag is kifejezésre juttatja. A fiatalkorúak bv. intézetében a fogvatartottak jelentős hányada ugyanis 18. életévét be nem töltött személy, akiknek egészségét a törvényi szabályozás fokozott védelemben részesíti. Ezt juttatja kifejezésre a fogyasztóvédelemről szóló 1997. évi CLV. törvény 16/A. § (3) bekezdése azzal, hogy tilos tizennyolcadik életévét be nem töltött személy részére dohányterméket értékesíteni, illetve kiszolgálni.” Ezért megállapítottam, hogy „a fiatalkorúak büntetés-végrehajtási intézetében a fogvatartottak részére dohányzó zárka kijelölése, illetve az abban való elhelyezése, önmagában a fiatalkorú fogvatartottak dohányzásának engedélyezése a jogállamiság és az abból fakadó jogbiztonság követelményével, a gyermek védelméhez, valamint az egészséghez való joggal összefüggésben visszásságot okoz.” Ezért javasoltam a közigazgatási és igazságügyi miniszternek, hogy fontolja meg a nemdohányzók védelméről és a dohánytermékek fogyasztásának, forgalmazásának egyes szabályairól szóló 1999. évi XLII. törvény módosítását, illetve kiegészítését a fiatalkorúak büntetés-végrehajtási intézetében történő dohányzás megtiltása vonatkozásában. A belügyminisztert pedig arra kértem, hogy kezdeményezze a szabadságvesztés és az előzetes letartóztatás végrehajtásának szabályairól szóló 6/1996. (VII. 12.) IM rendelet csomagküldésre és az elítélt birtokában tartható tárgyakra vonatkozó rendelkezéseinek a módosítását úgy, hogy a fiatalkorúak büntetés-végrehajtási intézetében elhelyezettek részére dohányterméket még csomagban – szülői engedély mellett – sem lehessen küldeni.
A helyszíni ellenőrzés időpontjában a fogvatartottak egészséges környezethez való jogával, illetve az intézet környezetvédelmet érintő működésével összefüggésben visszásság vagy annak közvetlen veszélye nem merült fel. 

Intézkedéseim
A jelentésemben feltárt alapvető jogokat érintő visszásságok orvoslása érdekében 
I.	az Ajbt. 31. § (1) bekezdése alapján felkérem a büntetés-végrehajtás országos parancsnokát, hogy vizsgáltassa meg a Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei Büntetés-végrehajtási Intézet szirmabesenyői objektuma állománytáblája módosításának, a nevelői és pszichológusi státuszok emelésének, az I. emeleti fürdőhelyiség felújításának, az épület szigetelési és renoválási munkálatai elvégzésének, valamint az ahhoz szükséges anyagi fedezet központi biztosíthatóságának lehetőségét.
II.	az Ajbt. 32. § (1) bekezdése alapján kezdeményezem a Borsod-Abaúj-Zemplén Megyei Büntetés-végrehajtási Intézet Igazgatójánál, hogy vizsgálja meg legalább egy-egy akadálymentes zárka és zuhanyozó kialakításának lehetőségét.
III.	Az Ajbt. 37. §-a alapján arra kérem a közigazgatási és igazságügyi minisztert, valamint a belügyminisztert, hogy az AJB-2323/2012. számú jelentésemben a jogalkotással összefüggésben tett javaslataim megvalósítása érdekében mielőbb tisztázzák, hogy a hatályos jogi környezetet hogyan kell átalakítani annak érdekében, hogy a fiatalkorúak elhelyezésére szolgáló büntetés-végrehajtási intézetekben a dohányzás tilalmának érvényt lehessen szerezni.

Budapest 2012. május 25.

Prof. Dr. Szabó Máté sk.

Melléklet: Az alkalmazott jogszabályok
1979. évi 11. tvr. a büntetések és intézkedések végrehajtásáról (Bv. tvr.)
36. § (1) Az elítélt jogosult a) a higiéniai feltételeknek megfelelő egészséges elhelyezésre, az egészségi állapotának és a szabadságvesztés végrehajtása alatti tevékenységének megfelelő élelmezésre, egészségügyi ellátásra; b) a hozzátartozóival, valamint az általa megjelölt és a büntetés-végrehajtási intézet által engedélyezett személyekkel való levelezésre, a levelek gyakorisága és terjedelme nem korlátozott; c) legalább havonként látogató fogadására; ha a büntetés-végrehajtási intézet biztonsága indokolja, az elítélt rácson keresztül beszélhet a látogatóval; d) társadalmilag hasznos munka végzésére, a munka mennyiségének és minőségének megfelelő jövedelemre, munkavédelemre; e) a nők és a fiatalkorúak a rájuk vonatkozó sajátos védelemre; g) a büntetés-végrehajtási intézetben és a büntetés-végrehajtástól független szervhez közérdekű bejelentés, panasz, kérelem és jognyilatkozat előterjesztésére; h) vallási vagy lelkiismereti meggyőződésének szabad megválasztására, annak kinyilvánítására és gyakorlására; i) a személyi tulajdonához fűződő jogainak védelmére; j) a szabadulása utáni munkába állása és letelepedése érdekében a munkáltató, valamint karitatív szervezetek megbízottjával és pártfogóval való érintkezésre; k) naponként legalább egy órai szabad levegőn tartózkodásra; l) pihenésre, szabadidőre, a rendszeresen végzett munka után fizetett szabadságra; m) önképzésre, sajtótermékek megrendelésére, a büntetés-végrehajtási intézet művelődési és sportolási lehetőségeinek igénybevételére; n) általános iskolai, indokolt esetben középfokú, valamint felsőfokú tanulmányok folytatására, a vizsgákra való felkészüléshez a jogszabályban meghatározott tanulmányi és vizsgaszabadságra;
38. § (1) A szabadságvesztés végrehajtásának feladata, hogy fenntartsa az elítélt önbecsülését, fejlessze a felelősségérzetét, és ezzel elősegítse, hogy felkészüljön a szabadulása utáni, a társadalom elvárásának megfelelő önálló életre. (2) Az (1) bekezdésben megjelölt feladat végrehajtása érdekében fel kell használni a szükséges gyógyító, oktató, erkölcsi és szellemi erőforrásokat, biztosítani kell a rendszeres munkavégzés feltételeit.
48. § (1) Az I-VI. cím rendelkezéseit a jelen címben foglalt eltérésekkel kell alkalmazni azokra az elítéltekre, akiknek a szabadságvesztést a fiatalkorúak börtönében vagy a fiatalkorúak fogházában kell letölteniük. (2) A szabadságvesztés végrehajtása során különös gondot kell fordítani a fiatalkorú nevelésére, oktatására, személyiségének fejlesztésére és testi fejlődésére. (3) A fiatalkorúak büntetésvégrehajtási intézetében felnőttkorú elítéltek csak az intézet működése érdekében helyezhetők el.
49. § (1) A fiatalkorúak szabadságvesztését külön büntetésvégrehajtási intézetben kell végrehajtani. (2) A fiatalkorúak börtönének, illetőleg a fiatalkorúak fogházának rendje - a fiatalkorúak életkori sajátosságaiból fakadó eltérésekkel - a börtön, illetve a fogház rendjének felel meg.
50. § (1) Biztosítani kell, hogy a fiatalkorú szakmunkás-, illetőleg betanítottmunkás-képzésben vegyen részt, és lehetővé kell tenni, hogy középfokú tanulmányokat folytasson.
53/A. § A fiatalkorú gyógyszert, gyógyászati segédeszközt térítés nélkül kap.

5/1998. (III. 6.) IM rendelet a fogvatartottak egészségügyi ellátásáról
6. § (1) A fogvatartottat befogadáskor közegészségügyi és járványügyi szempontból egészségügyi szakdolgozó megvizsgálja. Betegséget terjesztő vagy okozó rovarok észlelése vagy egyéb fertőző megbetegedés gyanúja esetén a fogvatartottat el kell különíteni, közösségbe helyezni csak a bv. orvos írásbeli engedélyével lehet. (2) Befogadás után legkésőbb 72 órával a fogvatartottat a bv. orvos megvizsgálja, rögzíti a fogvatartott kórelőzményi adatait, általános egészségi állapotát, fizikális státuszát, valamint elbírálja a munkaképességét.
8. § (1) A fogvatartottak részére biztosítani kell évente tüdőszűrésen (ernyőképszűrés), fogászati szűrésen, a nőknek nőgyógyászati szűrésen való részvétel lehetőségét. (2) A tüdőszűrést a területileg illetékes, illetve a kijelölt tüdőgondozók, a fogászati szűrést a bv. intézetek fogorvosai, a nőgyógyászati szűrést a Központi Kórház, illetve a kijelölt szakorvosok végzik. (3) A HIV szűrővizsgálat a bv. orvos tájékoztatását követően önkéntes alapon, a fogvatartott kérésére végezhető. Az eljárási rend betartásával lehetőség van anonim szűrővizsgálatra is. A szűrővizsgálatot a külön jogszabályban meghatározott laboratóriumok végzik. (4) Az egyéb szűrővizsgálatokra a külön jogszabályok az irányadók.

A büntetés-végrehajtás országos parancsnokának 1-1/35/2008. (IK.Bv. Mell.2.) OP intézkedése
a fogvatartottak egészségügyi ellátásáról szóló 5/1998. (III.6.) IM rendelet végrehajtásáról
18. A gümőkóros beteget, továbbá azt, akinél a szűrővizsgálaton vagy egyéb orvosi vizsgálaton a kivizsgálás szükségességét állapították meg – a járványügyi szabályok betartása mellett – a Központi Kórházba kell beutalni.

A büntetés-végrehajtás országos parancsnokának 1-1/44/2010. (VII.14.) OP intézkedése
III. Pszichológus feladatai
1. Fogvatartotti pszichológiai ellátás
A munkaszervezésénél irányadó szempont az ellátandók létszámának behatárolása. A lehetőségek függvényében törekedni kell arra, hogy a pszichológus maximum 150-200 fogvatartott, speciális csoportoknál (fiatalkorúak, életfogytig tartó szabadságvesztés büntetést töltök, gyógyító-nevelő csoport, HIV körlet stb.) 50-70 fogvatartott gondozását végezze.

A Miniszteri Bizottság Európai Börtönszabályokról szóló Rec (2006) 2 ajánlása a tagállamok számára (Európai Börtönszabályok)
Egészségügyi ellátás
40.2. A fogvatartottak számára a jogi helyzetükre alapozott hátrányos megkülönböztetés nélkül kell elérhetővé tenni az egészségügyi szolgálatokat.
40.3. A büntetés-végrehajtási intézet egészségügyi szolgálatainak törekedniük kell minden testi vagy mentális betegség, valamint azon hiányosságok vagy fejlődési rendellenességek kiszűrésére és kezelésére, amelyekben a fogvatartottak esetleg szenvednek.
40.5. Ennek érdekében, minden fogvatartottnak részesülnie kell a szükséges orvosi, sebészeti, pszichológiai ellátásban, azokat is ideértve, amelyek szabad környezetben állnak rendelkezésre. 
Vezetés és személyi állomány
A büntetés-végrehajtási intézet, mint közszolgálat
72.3. A személyi állomány feladatai sokkal többet jelentenek egyszerű őrfeladatoknál és a személyi állománynak figyelembe kell vennie azt, hogy pozitív foglalkozási és segítőprogram révén meg kell könnyítenie a fogvatartottak társadalmi beilleszkedését büntetésük letöltése után.
89.1. A személyi állományban, amennyiben lehetséges, kellő számban lenniük kell szakembereknek, például pszichiátereknek, pszichológusoknak, szociális munkásoknak, nevelőknek, műszaki oktatóknak, tanároknak, vagy testnevelő-, illetőleg sporttanároknak