Az alapvető jogok biztosának 
Jelentése
az AJB-2836/2012. számú ügyben

Előadó: dr. Barta Eszter
Az eljárás megindítása
Az alapvető jogok biztosához 2012. február 24. napján érkezett állampolgári beadvány szerint a panaszos a nyelvvizsga hiánya miatt nem kapja kézhez a diplomáját, ennek következtében elveszítette az állását. Három éve munkanélküli, a kialakult helyzet családja megélhetését veszélyezteti. 
A panaszos beadványában kifogásolta a diploma megszerzését nyelvvizsgához kötő jogszabályi előírásokat. Álláspontja szerint a szabályozás méltánytalan, mert nincs tekintettel arra, hogy nem mindenki alkalmas egyformán az idegen nyelvek elsajátítására. Sérelmezte továbbá, hogy 40. életéve betöltése ellenére nem vonatkozik rá a nyelvvizsga-kötelezettség alóli mentesség, továbbá méltányossági alapon sem sikerült hozzájutnia a diplomájához. 
A beadványban foglaltak alapján felmerült a jogállamiság elvéből származtatható jogbiztonság követelménye, valamint a tisztességes eljáráshoz való jog sérelmének gyanúja, ezért vizsgálatot indítottam az ügyben. A tényállás feltárása érdekében a panaszost a beadvány kiegészítésére hívtam fel, valamint megkerestem a Pécsi Tudományegyetem (a továbbiakban: egyetem) Felnőttképzési és Emberi Erőforrás Fejlesztési Karának dékánját. 

A megállapított tényállás
A beadvány szerint a panaszos 1992-től dolgozott köztisztviselőként a székesfehérvári munkaügyi kirendeltségen. Egy vonatkozó kormányrendelet1 szakirányú végzettség megszerzését írta elő, ezért 1997-ben beiratkozott a Pécsi Tudományegyetem Felnőttképzési és Emberi Erőforrás Fejlesztési Karának személyügyi szervező szakára. 2000-ben sikeres záróvizsgát tett, a diplomáját azonban a nyelvvizsga hiánya miatt nem adták ki részére. A panaszos munkáltatója az egyetem által a sikeres záróvizsga letételéről kiállított igazolást nem fogadta el a szakirányú végzettség igazolásául. Miután a panaszosnak többszöri próbálkozása ellenére sem sikerült az előírt nyelvvizsgát letennie, 2009-ben megszűnt a közszolgálati jogviszonya.2 A panaszos több fórumon kérelmezte, hogy méltányosságból adják ki a diplomáját, a megkeresett szervek azonban a jogszabályokra hivatkozással nem teljesítették a kérelmét.
A panaszos 2011. december 10-én kérelemmel fordult az Oktatási Hivatalhoz, hogy engedélyezzék a diplomája méltányosságból történő kiadását. A kapott tájékoztatás szerint az Oktatási Hivatal elnöke a jogszabály által szabályozott kérdésben méltányossági jogkörrel nem rendelkezik, ugyanígy a miniszter, illetve az oktatásért felelős államtitkár sem. Méltányossági kérelem a felsőoktatási intézmény vagy annak kara vezetőjéhez nyújtható be, azonban a dékánt és a rektort is köti a törvényi szabályozás. A fentiek alapján az oklevél megszerzésének a hallgatói jogviszony létesítésekor meghatározott idegennyelvi követelményeit a panaszosnak ugyanúgy teljesítenie kell, mint bármely más állampolgárnak. Egyebekben tájékoztatták, hogy a felsőoktatásról szóló 2005. évi CXXXIX. törvény (a továbbiakban: 2005. évi Ftv.) 62. § (7) bekezdése értelmében, ha az oklevél kiadására azért nincs lehetőség, mert a nyelvvizsga-bizonyítványt nem tudták bemutatni, a felsőoktatási intézmény igazolást állít ki. Ez az igazolás azonban végzettséget és szakképzettséget nem igazol, csupán a záróvizsga eredményes letételét tanúsítja. A nyelvvizsga hiányában kiállítható igazolás közalkalmazotti jogviszony, munkaviszony létesítésére nem fogadható el.
A panaszos a köztársasági elnöknek írt, 2011. december 10-én kelt levelében szintén a diplomája méltányosságból történő kiadásával kapcsolatban kért segítséget. A kérelmet elutasították, de másolatban megküldték a Nemzeti Erőforrás Minisztérium (NEFMI) oktatásért felelős államtitkárának. A NEFMI Felsőoktatás Fejlesztési Főosztálya válaszában a 2005-ös Ftv-re, illetve a nemzeti felsőoktatásról szóló 2011. évi CCIV. törvényre (a továbbiakban: 2011. évi Ftv.) hivatkozva tájékoztatta a panaszost, hogy a törvény alapján sem a minisztériumnak, sem a köztársasági elnöknek nincs hatásköre egyedi esetekben mentességet adni a nyelvvizsga kötelezettség alól, hiszen azt jogszabály nem teszi lehetővé. A felsőfokú tanulmányok befejezését igazoló oklevél kiadásának feltételéül szabott nyelvismeret nélkül az oklevél továbbra sem adható ki. A panaszos ezt követően 2012. február 22-én ismételt kérelemmel fordult a NEFMI Felsőoktatás Fejlesztési Főosztályához, amire (a 2012. március 21-ig bezárólag rendelkezésemre álló információk szerint) nem kapott választ. 
A panaszos 2012. január 7-én levelet írt a Pécsi Tudományegyetem dékánjának, melyben kérte, hogy diplomáját a módosított (2011-es) felsőoktatási törvény alapján adják ki. Tudomása szerint ugyanis az új szabályozás értelmében mentesülnek a nyelvvizsga-követelmény teljesítése alól azok, akik a sikeres záróvizsga napjától számított három éven belül nem mutatták be a nyelvvizsga bizonyítványukat. A dékán válaszában arról tájékoztatta a panaszost, hogy a vonatkozó jogszabályok, a rendelkezésére álló dokumentumok, valamint az egyetemnek a kérdéses időtartamban hatályos Tanulmányi és Vizsgaszabályzata (TVSZ) alapján a személyügyi szervező főiskolai szakon, alapképzésben, levelező munkarendben a diploma megszerzéséhez a hallgatók egy élő nyelvből egy állami vagy annak megfelelő, egy- vagy kétnyelvű, alapfokú „C” típusú nyelvvizsga követelményt kell, hogy teljesítsék. Tájékoztatta továbbá, hogy a TVSZ 14. § (1) bekezdése alapján a nyelvvizsgák ügyében méltányosság nem gyakorolható, ezért azoknak, akik a 2005. évi Ftv. 150. §-ában leírt, életkorhoz kötött kedvezményt nem vehetik igénybe, illetve akik a 61. §-ban a fogyatékossággal élők számára meghatározott kedvezményekkel sem élhetnek, a szak képesítési követelményeiben előírt nyelvvizsgát kell teljesíteniük. 
Felhívta a figyelmet arra is, hogy a 2011. évi Ftv. 107. §-a3 értelmében az oklevél megszerzéséhez előírt általános nyelvvizsga-követelmény teljesítése alól valóban mentesülnek azok a hallgatók, akik a sikeres záróvizsga napjától számított három éven belül nem mutatták be a felsőoktatási intézménynek az általános nyelvvizsgát igazoló okiratot, de csak abban az esetben, ha az általános nyelvvizsga-követelmény teljesítése helyett a felsőoktatási intézmény által szervezett külön nyelvi vizsgát tesznek. Erre a törvény értelmében akkor van lehetőség, ha a felsőoktatási intézmény szervezeti és működési szabályzata így rendelkezik, vagyis az intézmények nem kötelesek élni ezzel a lehetőséggel. A dékán tájékoztatása szerint a jogszabályi lehetőség végrehajtásáról a felsőoktatási intézmények még nem hoztak nyilvánosságra információt, ezért a nyelvi követelmények alól jelen pillanatban kizárólag a jogszabályi feltételek teljesülése esetén adható mentesség.

Érintett alapvető jogok és értékek
–	jogállamiság elve, és az abból fakadó jogbiztonság követelménye (Alaptörvény B) cikk (1) bekezdés: „Magyarország független, demokratikus jogállam.”)

A vizsgálat megállapításai
I.	A hatáskör tekintetében
Az alapvető jogok biztosáról szóló 2011. évi CXI. törvény (Ajbt.) 18. § (1) bekezdése alapján az alapvető jogok biztosához bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság (a törvényi felsorolás alapján ideértve a közszolgáltatást végző szerveket is) tevékenysége vagy mulasztása a beadványt tevő személy alapvető jogát sérti vagy annak közvetlen veszélyével jár, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, vagy jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva. 
A széles körű autonómiával bíró felsőoktatási intézmények vizsgálata minden esetben különös körültekintést igényel. Az eddigi gyakorlat értelmében, az alapvető jogok biztosának jogelődei közül az állampolgári jogok országgyűlési biztosa az oktatással, képzéssel, vizsgáztatással és a vizsgán nyújtott teljesítmény értékelésével kapcsolatos panaszok alapján vizsgálatot nem folytatott.4 Azokban az esetekben azonban, amikor a panasz a felsőoktatási intézményen belüli jogorvoslati eljárással, szabályozási kérdéssel, vagy oklevél kiadásával kapcsolatosak, a jogelőd biztosok rendszerint folytattak alapjogi vizsgálatot, ha annak egyéb feltételei fennálltak.
A konkrét ügyben a beadványozó nem kifejezetten a felsőoktatási intézmény eljárását, hanem sokkal inkább az oklevél megszerzését nyelvvizsgához kötő szabályozást kifogásolta. Az Ajbt. 37. §-a értelmében, hogy ha az alapvető jogok biztosa álláspontja szerint a visszásság valamely jogszabály felesleges, nem egyértelmű vagy nem megfelelő rendelkezésére, illetve az adott kérdés jogi szabályozásának hiányára vagy hiányosságára vezethető vissza, a visszásság jövőbeni elkerülése érdekében javasolhatja a jogalkotásra jogosult szervnél jogszabály módosítását, hatályon kívül helyezését vagy kiadását, illetve a jogszabály előkészítőjénél jogszabály előkészítését. 
Az Ajbt. 2. § (3) bekezdése lehetőséget biztosít továbbá arra is, hogy az alapvető jogok biztosa kezdeményezze az Alkotmánybíróságnál a jogszabályok Alaptörvénnyel való összhangjának felülvizsgálatát abban az esetben, ha szakmai meggyőződése szerint a jogszabály alaptörvény-ellenessége fennáll. Ennek eldöntése érdekében áttekintettem az Alkotmánybíróság, valamint az országgyűlési biztosok felsőoktatási nyelvvizsga-követelménnyel összefüggő gyakorlatát. 
A lefolytatott vizsgálat alapján az alábbi megállapításokat teszem. 

II.	Az ügy érdeme tekintetében
A panaszos 1997-ben kezdte meg tanulmányait, ezért – főszabály szerint – az akkor hatályos törvényi és egyéb előírásokat kell alapul venni az ügy megítélésénél. A vizsgálat során tehát elsősorban azt kellett megállapítani, hogy milyen jogszabályok, illetve belső, intézményi szabályzatok rendezték a diploma megszerzéséhez kapcsolódó nyelvi követelményeket a kérdéses időszakban. Ugyanakkor azt is áttekintettem, hogyan változtak a vonatkozó felsőoktatási szabályok napjainkig, a jogszabály kifejezett rendelkezése folytán ugyanis a rendelkezések visszaható hatályú alkalmazására is sor kerülhet.
A felsőoktatásról szóló 1993. évi LXXX. törvény (a továbbiakban: 1993. évi Ftv.) a tárgyi időszakban az oklevél kiadása feltételeként nem írt elő általános nyelvvizsga kötelezettséget, az Ftv. 95. § (4) bekezdés b) pontjának 1996. szeptember 1-jétől hatályos rendelkezése alapján azonban a záróvizsgára bocsátás feltételei közé tartozott az intézmény által előírt nyelvismeret megszerzésének igazolása. 
Az egyetemtől kapott tájékoztatás szerint a kérdéses időszakban az intézmény által a személyügyi szervező főiskolai szakon előírt nyelvi követelmény egy alapfokú „C” típusú nyelvvizsga volt. Az egyetem által részemre megküldött TVSZ alapján megállapítható, hogy a nyelvi követelmények teljesítése az abszolutórium kiállításának feltétele volt, a panaszost tehát záróvizsgára sem bocsáthatták volna nyelvvizsga hiányában.
A korábbi ombudsmani jelentésekben5 kifejtettekre figyelemmel ez az eljárás önmagában is jogszabálysértő. Akármennyire is a hallgatók érdekében tette lehetővé az oktatási intézmény a záróvizsga letételét nyelvvizsga hiányában, mivel ez tartalmában ellentétes volt a felsőoktatási törvénnyel, ilyen döntést érvényesen – az erre felhatalmazó szabály hiányában – nem hozhatott, és nem alkalmazhatott volna. Az Ajbt. 18. § (5) bekezdése alapján azonban – mivel a panasz előterjesztését megelőzően egy évnél régebben történt – az egyetem abszolutórium kiállítására irányuló döntését nem vizsgálhattam. 

A nyelvi követelményekkel kapcsolatos felsőoktatási szabályok alakulása
1. Az 1993. évi Ftv. 2003. július 1-jétől hatályos szabálya értelmében már nem volt elegendő az intézmény által előírt nyelvismeret megszerzésének igazolása, az oklevél kiadásának feltétele – amennyiben az Ftv. másként nem rendelkezett – az alapképzési szakok és szakirányú továbbképzési szakok képesítési követelményeiről szóló kormányrendeletben, illetve miniszteri rendeletben a záróvizsgára bocsátás előfeltételeként előírt államilag elismert vagy azzal egyenértékű nyelvvizsga követelmény teljesítése volt.6
Az egyetem honlapján közzétett tájékoztató szerint a személyügyi szervező szakos hallgatók számára a nyelvi követelményeket a 129/2001. (VII.13.) Korm. rendelet 1. számú melléklete tartalmazza. Eszerint a főiskolai szintű képzésben egy élő idegen nyelvből kell egynyelvű vagy kétnyelvű középfokú „C” típusú államilag elismert vagy azzal egyenértékű nyelvvizsgát tenni. Ez a szigorúbb követelmény a panaszos esetében nem alkalmazandó, hiszen még a hivatkozott Korm. rendelet hatálybalépését megelőzően befejezte tanulmányait.
A 2003-as módosítás nyomán bekerült a törvénybe, hogy amennyiben a 86. § (2) bekezdése szerint a képesítési követelmények általános nyelvvizsgát írnak elő, a követelmény teljesítése alól mentesülnek azok az egyetemi és főiskolai szintű képzésre felvett hallgatók, akik a beiratkozás évében legalább a 40. életévüket betöltik.7 A 2003. évi XXXVIII. törvény értelmében ezt a rendelkezést az alapképzésben, szakirányú továbbképzésben azon hallgatói jogviszonnyal rendelkezőkre is alkalmazni kellett, akik a megkezdett tanulmányaik során a szak képesítési követelményeiben meghatározott képzési idő alatt betöltik a 40. életévüket, valamint azokra a jelöltekre, akik az intézményi Szabályzatban foglaltak szerint időpont megállapításával engedélyt kaptak a nyelvvizsga követelményeinek záróvizsga-időszakot követő teljesítésére, és ezen időpontig betöltik 40. életévüket.8
2. A 2006. március 1-jén hatályba lépett új felsőoktatási törvény hatályon kívül helyezte az 1993. évi Ftv-t, valamint az azt módosító törvényeket, köztük a 2003. évi XXXVIII. törvényt. A 2005. évi Ftv. jelenleg is hatályos szabályai szerint a felsőfokú tanulmányok befejezését igazoló oklevél kiadásának előfeltétele a sikeres záróvizsga, továbbá – ha e törvény másképp nem rendelkezik – az előírt nyelvvizsga letétele. Ha a képzési és kimeneti követelmény szigorúbb feltételt nem állapít meg, az oklevél kiadásához a hallgatónak be kell mutatnia azt az okiratot, amely igazolja, hogy a) alapképzésben egy középfokú, „C” típusú általános nyelvi, b) mesterképzésben a képzési és kimeneti követelményekben meghatározott államilag elismert vagy azzal egyenértékű nyelvvizsgát tett9. Az előzőekben meghatározottakat a 2005. évi Ftv. alapján indított képzések és kiadott oklevelek tekintetében kell alkalmazni. A nyelvvizsga-bizonyítványt az 1993. évi felsőoktatásról szóló törvény rendelkezései alapján az oklevél kiadásának előfeltételeként akkor kell megkövetelni, ha a képzés indításakor annak meglétét előírták.10
A 2005-ös Ftv. az 1993. évi Ftv-hez hasonlóan tartalmazza azt a szabályt, hogy ha az oklevél, illetve bizonyítvány megszerzésének az előfeltétele az általános nyelvvizsga megléte, a követelmény teljesítése alól mentesülnek azok a hallgatók, akik tanulmányaiknak első évfolyamon történő megkezdésének évében legalább a negyvenedik életévüket betöltik. Ez a rendelkezés azoknál alkalmazható utoljára, akik a 2015/2016. tanévben tesznek záróvizsgát11. A korábbi szabályozással ellentétben ugyanakkor ez a rendelkezés nem alkalmazható azokra a hallgatókra, akik a képzési idő alatt, illetve a nyelvvizsga követelmény teljesítésére az intézmény által engedélyezett időn belül töltik be 40. életévüket.  
A hatályos szabályokból tehát szintén az következik, hogy a panaszos esetében az oklevél kiadásának előfeltétele az intézmény által a tanulmányai megkezdésekor előírt nyelvismeret megszerzésének igazolása, vagyis egy alapfokú „C” típusú nyelvvizsga letétele. Megállapítható továbbá, hogy a panaszos mentességre nem hivatkozhat, hiszen a tanulmányai megkezdésekor a 40. életévét még nem töltötte be.
3. A 2011. évi Ftv. 2012. szeptember 1-jén hatályba lépő rendelkezései a nyelvvizsga követelmények,12 illetve az azok alóli mentesség13 tekintetében lényegében megegyeznek a hatályos szabályozással. A mentesség szabályai ugyanakkor kiegészülnek azzal, hogy ha a felsőoktatási intézmény szervezeti és működési szabályzata így rendelkezik, az oklevél, illetve a bizonyítvány megszerzéséhez előírt általános nyelvvizsga-követelmény teljesítése alól mentesülnek azok a hallgatók is, akik a sikeres záróvizsga napjától számított három éven belül nem mutatták be a felsőoktatási intézménynek az általános nyelvvizsgát igazoló okiratot és az oklevél, illetve a bizonyítvány megszerzéséhez előírt általános nyelvvizsga-követelmény teljesítése helyett a felsőoktatási intézmény által szervezett külön nyelvi vizsgát tesznek. Ez a rendelkezés azoknál alkalmazható utoljára, akik a 2012/2013. tanévben tesznek záróvizsgát.14
Ez utóbbi mentességi szabály az Oktatási, tudományos és kutatási bizottság módosító javaslata nyomán került be az Ftv. szövegébe. A módosító javaslat eredeti formájában – a felsőoktatási intézmény ilyen irányú döntése esetén – általános „amnesztiát” biztosított volna a nyelvvizsga-követelmény teljesítése alól azoknak a hallgatóknak, akik a sikeres záróvizsga napjától számított három éven belül nem mutatták be a felsőoktatási intézménynek az általános nyelvvizsgát igazoló okiratot. A nemzeti erőforrás miniszter zárószavazás előtti módosító javaslatára ez a szabály annyiban szigorodott, hogy ilyen esetben az intézmény által szervezett külön nyelvi vizsgát kell tenni a hallgatóknak. 
A módosító javaslat indokolása értelmében a jogalkotó ezzel kezelni kívánta azt a társadalmi problémát, amely szerint számos volt hallgató azért nem kaphatja meg egyáltalán az oklevelét és nem dolgozhat a szakmájában, mert nem rendelkezik nyelvvizsgával. Az életkorhoz kötött mentesség mellett indokolt azokra is figyelmet fordítani, akik esetében – az időmúlásból következően – nem várható reálisan a követelmény teljesítése, de tudásuk ugyanezen okból avulhat. Társadalmi szempontból ugyanis kedvezőbb lehetővé tenni a nyelvvizsga nélküli munkavégzést, mint a teljes tiltást alkalmazni, mivel ez utóbbi esetben a tanulmányokba befektetett egyéni és társadalmi erőfeszítés egyáltalán nem hasznosulhat. 
A fentiek alapján megállapítható, hogy a panaszos által megfogalmazott kifogások az egyedi ügyön túlmutató jelentőségűek, az állampolgárok nagyobb csoportját érintő problémáról van szó. Alkotmányossági szempontból ugyanakkor senkinek nincs alanyi joga ahhoz, hogy diplomát szerezzen vagy mentesüljön az ehhez szükséges nyelvvizsga követelmény alól. Az Ajbt. 37. §-a értelmében jogszabály módosításának kezdeményezésére akkor van lehetőségem, ha a jogszabály hiányossága, illetve nem megfelelő rendelkezése folytán a panaszos alapvető joga sérül vagy annak közvetlen veszélye fennáll. Tekintettel arra, hogy a vizsgálat során a panaszos alapvető jogával összefüggő visszásságot nem tártam fel, nem áll módomban kezdeményezni az Ftv. vonatkozó szabályainak módosítását. 

A diploma kiadását nyelvvizsgához kötő jogszabályok alkotmányossága
Az Alkotmánybíróság a nyelvvizsga és a diploma viszonyáról már többször is állást foglalt,15 mindig alkotmányosnak tekintve a diploma (oklevél) kiadásának állami(lag elismert) nyelvvizsgához kötését. Ezzel ellentétes vélemény tudomásom szerint egy esetben került megfogalmazásra, a 1025/B/2008. AB határozathoz fűzött különvélemény16 formájában. Eszerint a felsőoktatás tartalma meghatározott foglalkozásokhoz szükséges elméleti és gyakorlati ismeretek megszerzése, illetve átadása. A felsőoktatási törvény alapján az államilag elismert nyelvvizsga az oklevél érvényességének a szakképzettség megszerzéséhez járuló többletfeltétele. Ez a jogszabályi rendelkezés korlátozza a sikeres záróvizsgát tett és ezzel a törvény szerint a foglalkozás gyakorlásához a jogszabály szerint szükséges ismeretet és készséget megszerzett hallgatónak a foglalkozás szabad megválasztásához fűződő alapjogát. A különvélemény szerint a vitatott korlátozás szükségtelen és aránytalanul súlyos, hiszen az egyik oldalon egy alapjog gyakorlásának jogi lehetetlensége áll, a másik oldalon egy általános és más módon is előmozdítható közérdek, a nyelvtudás előmozdítása. 
Álláspontom szerint – az Alkotmánybíróság következetes gyakorlatára is tekintettel – a diploma megszerzését nyelvvizsgához kötő jogszabályi rendelkezések alaptörvény-ellenessége nem állapítható meg, ezért az Ajbt. 2. § (3) bekezdésében foglalt utólagos normakontrollra irányuló kezdeményezési jogommal nem kívánok élni. Felhívom azonban a figyelmet, hogy az alkotmánybíróságról szóló 2011. évi CLI. törvény (Abtv.) 26. § (1) bekezdése alapján az egyedi ügyben érintett személy vagy szervezet alkotmányjogi panasszal fordulhat az Alkotmánybírósághoz, ha az ügyben folytatott bírósági eljárásban alaptörvény-ellenes jogszabály alkalmazása folytán az Alaptörvényben biztosított jogának sérelme következett be, és jogorvoslati lehetőségeit már kimerítette, vagy jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva. A 26. § (2) bekezdése értelmében az Alkotmánybíróság eljárása kivételesen akkor is kezdeményezhető, ha az alaptörvény-ellenes jogszabály rendelkezésének alkalmazása vagy hatályosulása folytán közvetlenül, bírói döntés nélkül következett be a jogsérelem, és nincs a jogsérelem orvoslására szolgáló jogorvoslati eljárás, vagy a jogorvoslati lehetőségeit az indítványozó már kimerítette.

A panaszos által feltett, a jelentésben eddig meg nem válaszolt kérdések
1. Arra a kérdésére, hogy miért nem fogadta el a panaszos munkahelye azt, hogy az egyetem leigazolta a szakirányú végzettséget, az Oktatási Hivatal részben már megadta a választ. A 2005. évi Ftv. 62. § (7) bekezdése kimondja, hogy a felsőoktatási intézmény által nyelvvizsga-bizonyítvány hiányában kiállított, a záróvizsga eredményes letételét tanúsító igazolás végzettséget és szakképzettséget nem igazol, márpedig a köztisztviselők képesítési előírásairól szóló 9/1995. (II.3.) Korm. rendelet meghatározott szakképesítést írt elő a köztisztviselői kinevezéshez. A rendelet hatálybalépésekor már közszolgálati jogviszonyban állók legalább 10 éves szakmai gyakorlat esetén mentesülhettek a képesítés megszerzése alól.
Meg kell jegyezni ugyanakkor, hogy a konkrét ügyben az egyetem 2000. július 26-án állította ki a kérdéses igazolást a panaszos részére, amikor a 2005. évi Ftv. értelemszerűen még nem volt hatályban. Az 1993. évi Ftv. pedig nem tartalmazott ilyen szabályt, hiszen általános nyelvvizsga kötelezettség még nem volt, az intézmény (illetve később a külön jogszabály) által előírt nyelvismeret igazolása pedig a záróvizsgára bocsátás előfeltétele volt, ebből következően ilyen igazolás kiállítására az egyetemnek – az akkor hatályos jogszabályok értelmében – egyáltalán nem lett volna módja.  
2. A beadványozó álláspontja szerint rendes felmondással kellett volna megszüntetni a közszolgálati jogviszonyát, ehelyett azonban „rábeszélték” a közös megegyezésre, ami szerinte nem volt törvényes. Tekintettel arra, hogy a jogviszony megszűnése nem minősül hatósági döntésnek, illetve a kifogásolt munkáltatói intézkedés nem egy éven belül történt, így erre vonatkozóan érdemi vizsgálatot lefolytatni nem állt módomban. Általánosságban elmondható, hogy a közszolgálati jogviszony jogellenes megszüntetésével kapcsolatban a munkáltatói intézkedéstől számított 30 napon belül lett volna lehetősége a panaszosnak bírósághoz fordulni, a jelentős időmúlásra tekintettel tehát a helyzet utólagos korrigálására nagy valószínűség szerint nincs mód.
3. A panaszos tudni szerette volna, hogy hány éves korig vonatkozik rá a nyelvvizsga-kötelezettség, illetve miért nincs szabályozva azok helyzete, akik az iskola az iskola ideje alatt vagy az iskola befejezése után töltik be 40. életévüket. A jogszabályban előírt nyelvvizsga kötelezettség nem életkorhoz kötött, meghatározott életkor elérése csak akkor mentesít a nyelvvizsga követelmény teljesítése alól, ha a jogszabály kifejezetten így rendelkezik. A jelentésben szerepel, hogy az 1993. évi Ftv. 2003-as módosítása azoknak is mentességet biztosított, akik a képzési idő alatt, illetve a nyelvvizsga követelmény teljesítésére az intézmény által engedélyezett időn belül töltik be 40. életévüket, ezt a jogszabályt azonban a 2005. évi Ftv. hatályon kívül helyezte. A mentességgel kapcsolatos hatályos, illetve jövőben hatályba lépő rendelkezések a jelentésben részletesen kifejtésre kerültek. 
4. A beadványozó egyik kérdése arra irányult, hogy ki az, aki a diploma kiadásával kapcsolatban méltányosságot gyakorolhat és milyen esetekben. Az intézmény által előírt nyelvismeret megszerzésének igazolását a záróvizsgára bocsátás feltételeként jogszabály írta elő, ezért csak a jogszabály biztosíthatott volna – méltányossági vagy egyéb alapon – mentességet ez alól a követelmény alól. A méltányosság gyakorlásának feltételeit egyebekben a felsőoktatási intézmény szabályzata tartalmazza, amely nem biztosít lehetőséget az oklevél méltányosságból történő kiadására. (Megjegyzem, hogy a rendelkezésemre álló információk szerint a diploma visszatartása nyelvvizsga hiányában több tízezer hallgatót érint, az eseti méltányosság gyakorlása már csak ezért sem lenne összeegyeztethető az alkotmányos követelményekkel.) 
5. A panaszos végül arra kereste a választ, hogy mi lesz azokkal, akik alkalmatlanok a nyelvtanulásra, de ez a felvételinél nem derülhetett ki, mert az egyetemre való bekerülésnek még nem volt feltétele a nyelvvizsga megléte. Az iskola tehet-e hátrányos megkülönböztetést emiatt? Az egyetem ezzel kapcsolatos tájékoztatását elfogadva a Nemzeti Rehabilitációs és Szociális Hivatal állapíthat meg alkalmatlanságot igazságügyi logopédiai szakértői vélemény alapján például diszlexia, diszgráfia esetén. Tekintettel arra, hogy a nyelvvizsga követelményt jogszabály írja (írta) elő, és a panaszosnak a tanulmányai megkezdésekor tudomása volt (lehetett) a fennálló nyelvvizsga követelményről, az egyetemmel szemben a hátrányos megkülönböztetés alkalmazása fogalmilag nem merülhet fel. Semmiképpen sem tekinthető továbbá hátrányos megkülönböztetésnek az, ha egy adott időszakban a jogszabály csak az oklevél megszerzéséhez írt elő nyelvvizsga kötelezettséget, a felvételihez nem.      

Intézkedéseim:
Tekintettel arra, hogy a lefolytatott vizsgálat a panaszos alapvető jogaival összefüggő visszásságot nem tárt fel, intézkedést nem teszek.

Budapest, 2012. május 8.

Prof. Dr. Szabó Máté sk.
Melléklet: Lábjegyzet
1 9/1995. (II.3.) Korm. rendelet a köztisztviselők képesítési előírásairól
2 A panaszos előadása szerint a jogviszony megszüntetése papíron közös megegyezéssel, valójában a munkáltató egyoldalú akaratából történt.
3 Ez a rendelkezés csak 2012. szeptember 1-jén lép hatályba, ezért az intézmények csak ezután fognak ilyen jellegű képzéseket és vizsgákat indítani.
4 A nemzeti és etnikai kisebbségi jogok biztosa ugyanakkor rendszeresen vizsgálta a nemzetiségi oktatás tartalmi kérdéseit. 
5 OBH 4251/2005., OBH 4765/2008.
6 1993. évi Ftv. 95. § (7) bekezdés
7 1993. évi Ftv. 123. § (10) bekezdés (beiktatta: 2003. évi XXXVIII. törvény 25. § (2) bekezdés)
8 2003. évi XXXVIII. törvény 33. § (6) bekezdés
9 2005. évi Ftv. 62. § (1) bekezdés 
10 2005. évi Ftv. 160. § (2) bekezdés 
11 2005. évi Ftv. 150. § (1) bekezdés
12 2011. évi Ftv. 51. § (1) bekezdés
13 2011. évi Ftv. 107. § (1) bekezdés
14 2011. évi Ftv. 107. § (2) bekezdés
15 Pl. 870/B/1997. AB határozat, 782/B/2000. AB határozat, 1025/B/2008. AB határozat 
16 Dr. Bragyova András alkotmánybíró különvéleménye, melyhez Dr. Lenkovics Barnabás és Dr. Trócsányi László alkotmánybírók is csatlakoztak