Az alapvető jogok biztosának
Jelentése
az AJB-2624/2012. számú ügyben

Előadó: dr. Varga Éva Csilla
Az eljárás megindulása
A panaszos értelmi fogyatékos és autizmus spektrumzavarral élő gyermeke a Száraznád Nevelési és Oktatási Központ, Óvoda, Általános Iskola és Szakiskola (továbbiakban: Száraznád Oktatási Központ) tanulója volt. Az édesanya az iskola pedagógusának viselkedését, a fegyelmezés módját, valamint az integrált nevelés személyi és tárgyi feltételeinek hiányát kifogásolta.
A panasz alapján felmerült Magyarország Alaptörvényében nevesített jogállamiság elvéből levezethető jogbiztonság követelménye, a tisztességes hatósági eljáráshoz, valamint a gyermek védelemhez és gondoskodáshoz való joga sérelmének, illetve közvetlen veszélyének a gyanúja. Erre tekintettel az alapvető jogok biztosáról szóló 2011. évi CXI. törvény (továbbiakban: Ajbt.) 20. § (1) bekezdése alapján vizsgálatot indítottam. 
Vizsgálatom eredményes befejezése érdekében az Ajbt. 21. § (1) bekezdés a) pontja alapján tájékoztatást kértem a Száraznád Oktatási Központ vezetőjétől, a 4. számú Fővárosi Tanulási Képességet Vizsgáló Szakértői és Rehabilitációs Bizottság (továbbiakban: szakértői bizottság) igazgatójától, valamint Budapest Főváros XV. kerületi Önkormányzat jegyzőjétől.

Érintett alapvető jogok 
- a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelménye. „Magyarország független, demokratikus jogállam.” (Alaptörvény B) cikk (1) bek.)
– a tisztességes eljáráshoz való jog „Mindenkinek joga van ahhoz, hogy ügyeit hatóságok részrehajlás nélkül, tisztességes módon és ésszerű határidőn belül intézzék.” (Alaptörvény XXIV. cikk (1) bek.)
– A gyermek védelemhez való joga: „Minden gyermeknek joga van a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges védelemhez és gondoskodáshoz. [Alaptörvény XVI. cikk (1) bekezdés] 

A megállapított tényállás
A panaszos lánya 2009 szeptemberétől a Száraznád Oktatási Központ tanulója volt. 2011 márciusában új pedagógus vette át az osztályt, aki fegyelmezési eszközként rendszeresen mosdatta a gyermeket, melynek hatására a társaival szemben egyre vadabb lett. Ezen kívül a tanítónő az osztálytársak szülei előtt számolt be gyermeke intim szokásairól. 2011 novemberében a panaszos tájékoztatta a tanítónő viselkedéséről az intézményvezetőt és a fenntartót. Az intézményvezető eljárást nem rendelt el az ügyben.
A szakértői bizottság igazgatójának tájékoztatása szerint a Száraznád Oktatási Központ vezetője 2012. február 3-án jelezte, hogy az intézményben nincsenek meg a személyi és tárgyi feltételek a panaszos lányának integrált nevelésére, oktatására, ezért kérte a kislány kontrollvizsgálatát.
A szülő 2012. február 16-án e-mailben értesítette az igazgatót, hogy a korábban, telefonbeszélgetés során felajánlott intézményeket végiglátogatta. Három napos próbaidő eltöltése után kiválasztott egyet, ezért a felülvizsgálati eljárás lefolytatására irányuló, az édesanya által is aláírt iskolai kérelem, okafogyottá vált.
2012. február 16-án megérkezett a Bárczi Gusztáv Óvoda Általános Iskola és Készségfejlesztő Speciális Szakiskola befogadó nyilatkozata, valamint a szülő kérelme, hogy gyermeke számára a szakértői bizottság jelölje ki ezt az intézményt, amely 2012. február 20-án meg is történt. 
Február 20-án a szülő a szakértői bizottságnál bejelentést tett a Száraznád Oktatási Központ szakmai munkáját sérelmezve. A szakértői bizottság közoktatási intézmény, hatósági jogkörrel nem rendelkezik, a panasz kivizsgálására nincs jogosultsága, ezért a bejelentésről február 22-én kelt levelében tájékoztatta a Száraznád Oktatási Központ igazgatóját.
A Száraznád Oktatási Központ vezetője megkeresésemre arról tájékoztatott, hogy az osztályba 2011 márciusában érkezett meg az új tanítónő. Munkája során szembesült a gyermek tanulmányi teljesítményével, s az egyre fokozódó dühkitöréseivel. Időközben kiderült, hogy értelmi akadályozottsága mellett autizmus spektrumzavarban szenved, s egyre világosabbá vált, hogy az osztályközösségben a tanítása az osztálytípusban elvárt hagyományos pedagógiai módszerekkel szinte lehetetlen. Kudarcait különböző agresszivitási formában vezette le, és ezek a megnyilvánulások saját magára, osztálytársaira és az őt tanítókra is rendkívül veszélyesek voltak. A problémák kezelésére az iskola pszichológusának és fejlesztőpedagógusának folyamatos közreműködését kérték a pedagógusok. Ennek ellenére semmi sem változott, ezért arra a döntésre jutottak, hogy az osztályban dolgozó gyógypedagógiai asszisztens a pedagógus irányítása mellett és utasításai szerint két személyes helyzetben foglalkozzon vele. 
A pedagógusok az édesanyával is rendszeresen kommunikáltak, jelezték az igen súlyos problémát. Minden egyes beszélgetéskor elismerte lánya viselkedési „szokásait”, és azt is elfogadta, hogy a többi szülő reálisan félti gyermekét lányától. Világossá vált azonban, hogy az édesanya egyértelműen az új osztályfőnököt okolja lánya magatartásáért, holott a problémák már jóval előbb jelen voltak. Szakorvoshoz fordult, aki a gyermeknek gyógyszert írt fel, melynek adagolásáról az édesanya az üzenő füzetben tájékoztatta a pedagógusokat.
Az osztályban tanítók mindent elkövettek a gyermek fejlesztése érdekében. Így: speciális oktatási eszközöket készítettek, rendszeresen konzultáltak szakemberekkel, utazó gyógypedagógus segítségét is kérték. Számtalan sikertelen intézkedés után keresték meg a szakértői bizottságot és kontrollvizsgálatot kértek.
Az iskola alapvetően tanulásban és értelmileg akadályozott tanulók oktatását végzi. Az évről évre egyre több autisztikus tünettel, illetve autista spektrumzavarral rendelkező tanulók ellátásához igyekszik felzárkózni: kollégákat iskolázott be, és szakmai konzultációkat biztosított. Az intézmény vezetője jelezte azt is, hogy soha nem tett olyan nyilatkozatot, miszerint az iskola a gyermek ellátását nem tudja a továbbiakban felvállalni. Nem is mondhatta, hiszen a szakértői vélemény, illetőleg a gyermek lakóhelye szerint is egyértelműen az iskola feladata volt az ellátás. Az iskola vezetője a felülvizsgálati kérelmet a szakértői bizottsággal történő egyeztetés után írta meg, miután az autista spektrumzavar kezelésére irányuló minden intézkedés eredménytelennek bizonyult. A gyermek magatartása, valamint az intézkedések egy része miatt a többi tanuló érdekei sérültek. A tanórák vezetése ugyanis nem volt zavartalan, a társak testi épsége állandó veszélynek volt kitéve, az ott tanítók kétszemélyes feladatvégzései az osztálytársaktól vették el az elvárt továbbhaladás lehetőségét.
A mosdatás módszerét – a pedagógusok szerint – az édesanya javasolta, azonban pár alkalom után abbahagyták alkalmazását, mert az a gyermek állapotában pozitív változást nem eredményezett.
A gyermek intim megnyilvánulásairól az osztályfőnök személyesen beszélt az édesanyával. Az iskola által szervezett rendezvényeken azonban a szülők közössége is szemtanúja volt a gyermek viselkedési szokásainak.
Az intézményvezető többször megpróbálta a tanítónő és a szülő között lévő konfliktust párbeszéd kezdeményezésével kezelni, de az édesanya ezt folyamatosan hárította.
A pedagógiai véleményt az osztályfőnök személyesen adta át a szülőnek, az abban foglaltakról többször beszélgettek, a szülő a véleményt aláírta.
A jegyző rendelkezésemre bocsátotta a szakértői bizottság javaslatát az intézményváltásról, valamint az Oktatási, Művelődési, Ifjúsági és Sport Iroda vezetőjének 2012. március 12-én kelt levelét, amelyben a szülőt tájékoztatja arról, hogy a bejelentése folytán vizsgálatot indított. Annak során a Száraznád Oktatási Központ igazgatójától tájékoztatást kért a gyermek ellátásának feltételeiről, illetőleg a tervezett intézkedésekről. Figyelemmel arra, hogy a szülő – telefonos bejelentést követően – 2012. február 13-án átíratta a gyermekét a Bárczi Gusztáv Általános Iskolába, az irodavezető az eljárást nem folytatta.

A vizsgálat megállapításai
1. A hatásköröm tekintetében
A feladat- és hatáskörömet, valamint ennek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságaimat az Ajbt. határozza meg. Az Ajbt. 18. § (1) bekezdése szerint az alapvető jogok biztosához bárki fordulhat, ha megítélése szerint közigazgatási szerv, helyi önkormányzat, nemzetiségi önkormányzat, kötelező tagság alapján működő köztestület, a Magyar Honvédség, rendvédelmi szerv, közigazgatási jogkörben eljáró egyéb szerv e jogkörében, nyomozó hatóság vagy az ügyészség nyomozást végző szerve, közjegyző, törvényszéki végrehajtó, önálló bírósági végrehajtó vagy közszolgáltatást végző szerv tevékenysége vagy mulasztása a beadványt tevő személy alapvető jogát sérti vagy annak közvetlen veszélyével jár, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket – ide nem értve a közigazgatási határozat bírósági felülvizsgálatát – már kimerítette, vagy jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva. Az Ajbt. 18. § (1) bekezdés b) pontja szerint a helyi önkormányzat az alapvető jogok biztosa által vizsgálható hatóságnak minősül.

2. Az érintett alapvető jogok tekintetében 
Az alapvető jogok biztosa egy adott társadalmi probléma mögött álló összefüggés-rendszer feltárása során autonóm, objektív módon, kizárólag alapjogi érvek felsorakoztatásával és összevetésével tesz eleget az Alaptörvényben kapott mandátumának. Álláspontom szerint az ombudsman akkor jár el helyesen, ha következetesen, zsinórmértékként támaszkodik az Alkotmánybíróság alapvető jogállami garanciákkal és az alapjogok tartalmával kapcsolatos elvi megállapításaira, valamint az egyes alapjogi tesztekre.
Az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdése szerint Magyarország független, demokratikus jogállam. Az Alkotmánybíróság több határozatában rámutatott, hogy a jogállam nélkülözhetetlen eleme a jogbiztonság. A jogbiztonság az állam kötelességévé teszi annak biztosítását, hogy a jog egésze, egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára. A jogbiztonság nem csupán az egyes normák egyértelműségét követeli meg, de az egyes jogintézmények működésének kiszámíthatóságát is. [9/1992. (I. 30.) AB határozat] Az Alkotmánybíróság szerint az alanyi jogok érvényesítésére szolgáló eljárási garanciák a jogbiztonság alkotmányos követelményéből erednek, de szoros kapcsolatban állnak a jogegyenlőséggel, törvény előtti egyenlőséggel is. A megfelelő eljárási garanciák nélkül működő eljárásban ugyanis a jogbiztonság az, ami sérelmet szenved. [75/1995. (XI. 21.) AB határozat, ABH 1995, 376, 383.] Ezért alapvetőek a jogbiztonság követelménye szempontjából az eljárásjogi garanciák. Csakis formalizált eljárási szabályok megkövetelésével és betartásával működhetnek alkotmányosan a jogintézmények. Az alanyi jogok és kötelezettségek érvényesítésére szolgáló eljárási garanciák a jogbiztonság követelményéből következnek. Megfelelő eljárási garanciák nélkül működő eljárásban a jogbiztonság szenved sérelmet. [9/1992. (I. 30.) AB határozat.]
A határidők a jogilag szabályozott eljárások olyan elemei, amelyek általában az eljárások, ezen belül különösen egyes eljárási cselekmények lefolytatása, illetőleg bizonyos jogosultságok gyakorlása vagy kötelezettségek teljesítése ésszerű időn belül való befejezését írják elő; megakadályozzák az eljárások parttalanná válását, ugyanakkor biztosítják – többek között – az alapjogok gyakorlásának lehetőségét. [23/2005. (VI. 17.) AB határozat]
Az Alkotmánybíróság értelmezése szerint a jogállamiság egyik alapvető követelménye, hogy a közhatalommal rendelkező szervek is csak a jog által meghatározott keretek között fejthetik ki a tevékenységüket. [56/1991. (XI.8.) AB határozat]
A tisztességes eljáráshoz való jog – noha az Alaptörvény szövegezése némileg eltérő, tartalmilag azonban változatlan az Alkotmányhoz képest – az alkotmánybírósági gyakorlatban az 57. § (1) bekezdésben foglalt független és pártatlan bírósághoz való jog, illetve a 2. § (1) bekezdésből eredő eljárási garanciák védelmének egymásra vonatkoztatásából tartalmilag levezetett alkotmányos alapjog. [315/E/2003. AB határozat, ABK 2003. október, 741, 743.] A tisztességes eljárás követelménye olyan minőség, amelyet az eljárás egészének és körülményeinek figyelembevételével lehet megítélni. Az Alkotmánybíróság leszögezte azt is, hogy a tisztességes eljáráshoz való jog abszolút jog, amellyel szemben nem létezik mérlegelhető más alapvető jog, mert már maga is mérlegelés eredménye. [14/2004. (V. 7.) AB határozat]
Álláspontom szerint a jogállamiság és az abból fakadó tisztességes eljárás követelményének nem csak a szabályozási szinten, hanem a jogalkalmazó szervek mindennapi gyakorlatában is folyamatosan érvényesülnie kell.
A közvetlen alkotmányi garanciák gazdaságossági és célszerűségi okokból, az eljárás egyszerűsítése vagy az időszerűség követelményének érvényesülése címén sem mellőzhetők. [11/1992. (III. 5.) AB határozat, ABH 1992, 77, 84-85.; 49/1998. (XI. 27.) AB határozat, ABH 1998, 372, 376-377.; 5/1999. (III. 31.) AB határozat, ABH 1999, 75, 88-89.; 422/B/1999. AB határozat, ABH 2004, 1316, 1320, 1322.] Már több jelentésemben is hangsúlyoztam, hogy különösen nagy súlya van ennek a tételnek akkor, amikor az adott eljárás eleve alapjog-korlátozásra, szankció kiszabására vagy jogkorlátozó intézkedés meghozatalára irányul.
Az Alaptörvény XVI. cikk (1) bekezdése rögzíti a gyermek védelemhez és gondoskodáshoz való jogát, e szerint „Minden gyermeknek joga van a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges védelemhez és gondoskodáshoz.” 
Amint azt az Alkotmánybíróság több határozatában kifejtette „A gyermek ember, akit minden olyan alkotmányos alapvető jog megillet, mint mindenki mást, de ahhoz, hogy a jogok teljességével képes legyen élni, biztosítani kell számára az életkorának megfelelő minden feltételt a felnőtté válásához. Ezért az Alkotmány 67. § (1) bekezdése a gyermek alapvető jogairól szól, egyidejűleg a család (szülők) az állam és a társadalom kötelezettségét megszabva. A testület arra is rámutatott, hogy a felhívott alapjog és az Alkotmány 16. §-a (az ifjúság érdekeinek védelme) együttesen értelmezendő, amiből az következik, hogy a gyermekről való gondoskodás komplex feladat.” [79/1995(XII.21.) AB határozat]
A gyermek, mint az alapjogok alanya oldalán az életkorból adódó hátrányokat az állam oldaláról az az intézményvédelmi kötelezettség egyenlíti ki, hogy az államnak aktívan kell cselekednie a gyermekek alapvető jogainak előmozdítása, érvényesülése és védelme érdekében. Ezt az alaptételt megtaláljuk a Gyermekjogi Egyezménynek a preambulumában is, amely rögzíti, hogy a gyermeknek, figyelemmel fizikai és szellemi érettségének hiányára, különös védelemre és gondozásra van szüksége, nevezetesen megfelelő jogi védelemre, születése előtt és születése után egyaránt.

3. Az ügy érdeme tekintetében 
A pedagógus intézkedése és a szakértői bizottság eljárása
Mindenekelőtt utalni kívánok arra, hogy az autizmussal élő gyermekek nevelési-oktatási helyzetének feltérképezése érdekében hivatalból átfogó vizsgálatot folytattam 2009-ben, amelynek eredményeként megállapítottam, hogy Magyarországon nagyon kevés az autizmus terén szakismeretekkel rendelkező szakember. Ezért felhívtam a miniszter figyelmét a szakirányú alapképzés szükségességére. [OBH-1438/2009. számú jelentés]
A gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról szóló 1997. évi XXXI. törvény – a Gyermekjogi Egyezménnyel összhangban – a gyermeki jogok között kiemeli a fogyatékos, tartósan beteg gyermek jogát, a fejlődését és személyisége kibontakozását segítő különleges ellátáshoz.
A fentiek szellemében a panaszolt intézkedések idején hatályban lévő közoktatásról szóló törvény (Kt.) úgy rendelkezett, hogy a gyógypedagógiai nevelésben-oktatásban részt vevő nevelési-oktatási intézménynek rendelkeznie kell azokkal a személyi és tárgyi feltételekkel, amelyek a sajátos nevelési igényű gyermek, tanuló egészségügyi és pedagógiai célú habilitációs és rehabilitációs ellátásához szükségesek. A nevelési-oktatási intézményt a szülő választja ki a tanulási képességet vizsgáló szakértői és rehabilitációs bizottság szakértői véleménye alapján. 
A pedagógiai szakszolgálatokról szóló 4/2010. (I.19.) OKM rendelet 14. § (1) bekezdése alapján a szakértői és rehabilitációs bizottság a szakértői véleményében tesz javaslatot a gyermek különleges gondozás keretében történő ellátására. A szakvéleménynek tartalmaznia kell többek között a tankötelezettség teljesítési módjának meghatározását, a kijelölt iskolát, a gyermek oktatásával kapcsolatos sajátos követelményeket, fejlesztési feladatokat, valamint fejlesztéshez szükséges szakember megjelölését. 
A szülőnek a szakértői véleményben foglaltakkal kapcsolatos egyetértését vagy egyet nem értését írásban kell közölnie. Amennyiben a szakértői véleményben foglaltakkal nem ért egyet, a szakértői és rehabilitációs bizottság köteles erről a tényről a jegyzőt tájékoztatni. Egyébként a szülő közvetlenül is kezdeményezhet eljárást a jegyzőnél a szakértői vélemény felülvizsgálatára.
Ha a tanuló iskolát kíván változtatni, szándékáról a tanuló szülőjének írásban tájékoztatnia kell az illetékes szakértői és rehabilitációs bizottságot. A szakértői és rehabilitációs bizottság, amennyiben az az iskola, amelybe a tanuló az átvételét, felvételét kéri, az adott fogyatékosságra tekintettel szerepel az intézményi jegyzékben, a bejelentést huszonegy napon belül írásban tudomásul veszi, és szakértői vélemény iskola kijelölésére és az iskolába történő beiratkozásra vonatkozó rendelkezéseit módosítja.
Az előzőekben már idézett Ajbt. 18. § (1) bekezdése nem teszi lehetővé valamennyi sérelem, így különösen a pedagógia/gyógypedagógia körébe tartozó szakkérdések alapvető jogi szempontú vizsgálatát. Erre figyelemmel a pedagógus oktatási, nevelési módszerét nem vizsgálhattam. A tanítónőnek a gyermek intim szokásai vonatkozásában tanúsított magatartását (a probléma más szülők előtt való megbeszélését) utólag ombudsmani eszközökkel kétséget kizáróan tisztázni ugyancsak nem állt módomban, a gyermek emberi méltósághoz való jogának érvényesülése vonatkozásában csupán az édesanya állításaira, valamint az azt cáfoló intézményvezetői megállapításokra hagyatkozhattam. A kettő között fennálló ellentmondás pedig nem tette lehetővé alapvető jogot érintő visszásság megállapítását. 
A rendelkezésemre álló iratok és adatok alapján megállapítottam, hogy a szakértői bizottság jogszerűen és a gyermek érdekeit szem előtt tartva járt el mind a korábbi, mind a jelenlegi oktatási intézmény kijelölésekor, eljárása során alapvető joggal összefüggő visszásságot nem okozott.
A jegyző eljárása
A jegyzői eljárásra is vonatkozó legfontosabb eljárási szabályokat a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló 2004. évi CXL. törvény (továbbiakban: Ket.) tartalmazza. A Ket. 1. § (1)-(2) bekezdése úgy rendelkezik, hogy a közigazgatási hatóság az eljárása során köteles megtartani és másokkal is megtartatni a jogszabályok rendelkezéseit. Hatáskörét a jogszabályokban előírt célok megvalósítása érdekében, mérlegelési és méltányossági jogkörét a jogalkotó által meghatározott szempontok figyelembevételével és az adott ügy egyedi sajátosságaira tekintettel gyakorolja. A közigazgatási hatóság a hatáskörének gyakorlásával nem élhet vissza, hatásköre gyakorlása során a szakszerűség, az egyszerűség és az ügyféllel való együttműködés követelményeinek megfelelően köteles eljárni. A hatóság ügyintézője jóhiszeműen, továbbá a jogszabály keretei között az ügyfél jogát és jogos – ideértve gazdasági – érdekét szem előtt tartva jár el. 
A 4. § (1) bekezdése rögzíti, hogy az ügyfeleket megilleti a tisztességes ügyintézéshez, a jogszabályokban meghatározott határidőben hozott döntéshez való jog.
A 37. § (1) bekezdése értelmében a kérelmet tartalma szerint kell elbírálni akkor is, ha az nem egyezik az ügyfél által használt elnevezéssel. 
A 71.§ (1) bekezdése szerint pedig a hatóság az ügy érdemében határozatot hoz, az eljárás során felmerült minden más kérdésben végzést bocsát ki. 
A panaszolt eljárás idején hatályban volt Kt. 83. § (2) és (4) bekezdései szerint a tanuló, a szülő, az iskola döntése vagy intézkedése, ellen – a közléstől, ennek hiányában a tudomására jutásától számított tizenöt napon belül – a gyermek, tanuló érdekében eljárást indíthat. A fenntartó jár el, és hoz másodfokú döntést a törvényességi kérelem, továbbá a tanulói jogviszony megszüntetésével, a tanulói fegyelmi ügyekkel kapcsolatban benyújtott felülbírálati kérelem tárgyában.
A 83. § (7) bekezdése értelmében a felülbírálati kérelem és a törvényességi kérelem benyújtásával kapcsolatos határidő számítására, a mulasztásra, a kérelem elbírálásával kapcsolatos eljárásra a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló törvény rendelkezéseit kell alkalmazni. 
A panaszos gyermekének ügyében lefolytatott eljárás összességében nem felelt meg a hivatkozott jogszabályi követelményeknek. A jegyző nevében eljárt irodavezető 2012. március 12-én kelt levelében – a gyermek másik iskolába történt átíratására tekintettel – az eljárását befejezte azzal, hogy az új oktatási intézmény „remélhetőleg biztosítani fogja a gyermek számára az állapotának megfelelő különleges ellátást”.
Hangsúlyozom, hogy a gyermek iskolaváltása a sérelmezett oktatási intézményben történtek kivizsgálásának nem lehet akadálya. A panaszos bejelentése határozott kérelmet tartalmazott arra nézve, hogy a hatóság vizsgálja meg az oktatási intézmény eljárását, a pedagógus viselkedését, a gyermekkel való bánásmódot. Az Oktatási, Művelődési, Ifjúsági és Sport Iroda az ügy kivizsgálását megkezdte, tájékoztatást kért az iskola vezetőjétől, aki többek között azt is jelezte, hogy a panaszos a gyermekét időközben átíratta egy másik intézménybe. Az iskola igazgatójának tájékoztatása alapján az irodavezető a panaszt nem bírálta el, érdemben nem döntött az ügyben, a panaszos szülő kérdéseire sem adott választ.
Megállapítom, hogy a Budapest Főváros XV. kerületi Önkormányzat jegyzője nevében eljárt Oktatási, Művelődési, Ifjúsági és Sport Iroda vezetője azzal, hogy a panaszos bejelentése alapján indult eljárásban nem hozott érdemi döntést és azt az ügyintézési határidőn belül nem foglalta alakszerű határozatba, a jogállamiság és az abból fakadó jogbiztonság követelményével, valamint a tisztességes eljáráshoz való joggal összefüggésben visszásságot okozott.

Intézkedésem
A jelentésemben feltárt alapvető jogokkal összefüggő visszásság orvoslása és jövőbeni megelőzése érdekében – az Ajbt. 32. § (1) bekezdése alapján – kezdeményezem Budapest Főváros XV. kerületi Önkormányzat jegyzőjénél, hogy gondoskodjon a panaszos gyermeke ügyében az eljárás befejezéséről, az érdemi döntés meghozataláról. Intézkedjen továbbá annak érdekében, hogy a jövőben az Oktatási, Művelődési, Ifjúsági és Sport Iroda vezetője az önkormányzat fenntartásában működő oktatási intézmények eljárását érintő bejelentéseket, panaszokat minden esetben bírálja el, és érdemi döntését foglalja alakszerű határozatba.

Budapest, 2013. január 21.

Prof. Dr. Szabó Máté sk.

Melléklet: Az alkalmazott jogszabályok
2004. évi CXL. törvény, a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól (Ket.)
Eljárási alapelvek
1. § (1) A közigazgatási hatóság az eljárása során köteles megtartani és másokkal is megtartatni a jogszabályok rendelkezéseit. Hatáskörét a jogszabályokban előírt célok megvalósítása érdekében, mérlegelési és méltányossági jogkörét a jogalkotó által meghatározott szempontok figyelembevételével és az adott ügy egyedi sajátosságaira tekintettel gyakorolja.
(2) A közigazgatási hatóság a hatáskörének gyakorlásával nem élhet vissza, hatásköre gyakorlása során a szakszerűség, az egyszerűség és az ügyféllel való együttműködés követelményeinek megfelelően köteles eljárni. A hatóság ügyintézője jóhiszeműen, továbbá a jogszabály keretei között az ügyfél jogát és jogos - ideértve gazdasági - érdekét szem előtt tartva jár el.
(3) A közigazgatási hatóság az ügyfél jogát és jogos érdekét csak a közérdek és az ellenérdekű ügyfél jogának, jogos érdekének védelméhez szükséges mértékben korlátozza.
(4) A közigazgatási hatóság védi az ügyfelek jóhiszeműen szerzett és gyakorolt jogait, ezek korlátait törvény határozza meg.
4. § (1) Az ügyfeleket megilleti a tisztességes ügyintézéshez, a jogszabályokban meghatározott határidőben hozott döntéshez való jog és az eljárás során az anyanyelv használatának joga.

1993. évi LXXIX. törvény, a közoktatásról (Kt.)
30. § (1) A sajátos nevelési igényű gyermeknek, tanulónak joga, hogy különleges gondozás keretében állapotának megfelelő pedagógiai, gyógypedagógiai, konduktív pedagógiai ellátásban részesüljön attól kezdődően, hogy igényjogosultságát megállapították. A különleges gondozást - a gyermek, tanuló életkorától és állapotától függően, a 35. § (2) bekezdésében meghatározott szakértői és rehabilitációs bizottságok szakértői véleményében foglaltak szerint - a korai fejlesztés és gondozás, az óvodai nevelés, az iskolai nevelés és oktatás, a fejlesztő felkészítés keretében kell biztosítani. A korai fejlesztés és gondozás megvalósítható otthoni ellátás, bölcsődei gondozás, fogyatékosok ápoló, gondozó otthonában nyújtott gondozás, gyermekotthonban nyújtott gondozás, gyógypedagógiai tanácsadás, korai fejlesztés és gondozás keretében biztosított fejlesztés és gondozás, konduktív pedagógiai ellátás keretében.
(2) A sajátos nevelési igényű gyermek óvodai nevelése, tanuló iskolai nevelése és oktatása, továbbá kollégiumi nevelése az e célra létrehozott gyógypedagógiai nevelési-oktatási intézményben, konduktív pedagógiai intézményben, óvodai csoportban, óvodai tagozaton, iskolai tagozaton, osztályban, csoportban vagy a többi gyermekkel, tanulóval együtt, azonos óvodai csoportban, óvodai tagozaton, illetve iskolai osztályban (a továbbiakban: a sajátos nevelési igényű gyermekek, tanulók - külön vagy közös - nevelésében és oktatásában részt vevő óvoda és iskola, illetve kollégium együtt: gyógypedagógiai nevelésben-oktatásban részt vevő nevelési-oktatási intézmény) történhet. A gyermek külön óvodai nevelését végző óvodai csoportot, óvodai tagozatot, illetve a tanulók külön iskolai nevelését és oktatását végző iskolai tagozatot, osztályt, csoportot - a gyógypedagógiai nevelési-oktatási intézménnyel [20. § (2) bek.] egyezően - a fogyatékosság típusának megfelelően kell létrehozni. A gyógypedagógiai nevelésben-oktatásban részt vevő nevelési-oktatási intézményben a gyermek, tanuló egészségügyi és pedagógiai célú habilitációs és rehabilitációs ellátásban is részesül.
(3) A gyógypedagógiai nevelésben-oktatásban, a konduktív nevelésben-oktatásban részt vevő nevelési-oktatási intézménynek rendelkeznie kell azokkal a személyi és tárgyi feltételekkel, amelyek a sajátos nevelési igényű gyermek, tanuló egészségügyi és pedagógiai célú habilitációs és rehabilitációs ellátáshoz szükségesek. A nevelési-oktatási intézményt a szülő választja ki a tanulási képességet vizsgáló szakértői és rehabilitációs bizottság, illetve az országos szakértői és rehabilitációs tevékenységet végző bizottság szakértői véleménye alapján.
(8) Abban a kérdésben, hogy a gyermek, tanuló beilleszkedési, tanulási, magatartási nehézséggel küzdő, vagy sajátos nevelési igényű, a nevelési tanácsadó megkeresésére a szakértői és rehabilitációs bizottság dönt.
(10) A korai fejlesztés és gondozás, továbbá a fejlesztő felkészítés feladatait pedagógus-munkakörben gyógypedagógus (terapeuta) konduktor vagy gyógypedagógus (terapeuta), illetve konduktor irányításával, szükség esetén közreműködésével szociálpedagógus, óvodapedagógus, tanító, tanár; nem pedagógus-munkakörben gyógypedagógus (terapeuta) vagy konduktor irányításával szociális munkás, gyógytornász, ápoló, gyermekfelügyelő, pedagógiai asszisztens, gyógypedagógiai asszisztens, bölcsődei gondozó láthatja el.
83. § (1) A nevelési-oktatási intézmény a gyermekkel, a tanulóval kapcsolatos döntéseit - jogszabályban meghatározott esetben és formában - írásban közli a tanulóval, illetve a szülővel.
(2) A tanuló, a szülő, az óvoda, az iskola, a kollégium döntése vagy intézkedése, illetve intézkedésének elmulasztása (a továbbiakban együtt: döntés) ellen - a közléstől, ennek hiányában a tudomására jutásától számított tizenöt napon belül - a gyermek, tanuló érdekében eljárást indíthat, kivéve a magatartás, a szorgalom, valamint a tanulmányok értékelését és minősítését. Eljárás indítható a magatartás, szorgalom és a tanulmányok minősítése ellen is, ha a minősítés nem az iskola által alkalmazott helyi tantervben meghatározottak alapján történt, illetve a minősítéssel összefüggő eljárás jogszabályba vagy a tanulói jogviszonyra vonatkozó rendelkezésekbe ütközik.
(3) Az eljárást megindító kérelem, ha
a) egyéni érdeksérelemre hivatkozással nyújtják be, felülbírálati kérelem;
b) jogszabálysértésre hivatkozással nyújtják be, törvényességi kérelem.
(4) A fenntartó jár el, és hoz másodfokú döntést
a) a törvényességi kérelem; továbbá
b) az óvodai felvételekkel és az óvodából való kizárással, a tanulói jogviszony, valamint a kollégiumi tagsági viszony létesítésével, megszüntetésével, a tanulói fegyelmi ügyekkel kapcsolatban benyújtott felülbírálati kérelem tekintetében.
(7) A felülbírálati kérelem és a törvényességi kérelem benyújtásával kapcsolatos határidő számítására, a mulasztásra, a kérelem elbírálásával kapcsolatos eljárásra a közigazgatási hatósági eljárás és szolgáltatás általános szabályairól szóló törvénynek a rendelkezéseit kell alkalmazni.
(8) A tanuló, a szülő a fenntartónak a törvényességi kérelem, továbbá - a 76. § (2) bekezdésének a)-b) pontjában és a 76. § (5) bekezdésének a)-b) pontjában meghatározott fegyelmi ügyek kivételével - a felülbírálati kérelem tárgyában hozott döntésének bírósági felülvizsgálatát kérheti, a közléstől számított harminc napon belül, jogszabálysértésre és tanulói jogviszonyra vonatkozó rendelkezésekbe ütközésre hivatkozással.

4/2010. (I. 19.) OKM rendelet, a pedagógiai szakszolgálatokról
14. § (1) A szakértői és rehabilitációs bizottság a szakértői véleményében tesz javaslatot a gyermek, tanuló különleges gondozás keretében történő ellátására, az ellátás módjára, formájára és helyére, az ellátáshoz kapcsolódó pedagógiai szakszolgálatra, a szükséges szakemberre és annak feladataira. A szakértői véleménynek tartalmaznia kell
a) a gyermek, tanuló és a szülő nevét, a gyermek, tanuló születési idejét, lakóhelyét és tartózkodási helyét,
b) a szakértői vizsgálat rövid leírását,
ba) a fogyatékosságra vagy annak kizárására vonatkozó megállapítást, az azt alátámasztó tényeket,
bb) a megismerő funkciók vagy a viselkedés fejlődése tartós és súlyos rendellenességének megállapítására vagy kizárására vonatkozó tényeket,
bc) a megismerő funkciók vagy a viselkedés fejlődése súlyos rendellenességének megállapítására vagy kizárására vonatkozó tényeket,
c) a korai fejlesztés és gondozás szükségességét, az ennek keretében nyújtott szolgáltatásokat, valamint azok idejét, a fejlesztéssel kapcsolatos szakmai feladatokat, valamint annak megjelölését, hogy a feladatokat milyen ellátás keretében mely intézmény biztosítja,
d) annak megállapítását, hogy a gyermek, tanuló az e célra létrehozott, a fogyatékosság típusának, illetve a megismerő funkciók vagy a viselkedés fejlődése tartós és súlyos rendellenességének megfelelő nevelési-oktatási intézményben, osztályban, csoportban, tagozaton vagy a többi gyermekkel, tanulóval közösen is részt vehet az óvodai nevelésben, iskolai nevelésben-oktatásban, kollégiumi nevelésben, 
26. § (1) A korai fejlesztés és gondozás feladatait a szakértői és rehabilitációs bizottság szakértői véleménye alapján kidolgozott, egy fejlesztési évre készített egyéni fejlesztési terv alapján kell végezni. Az egyéni fejlesztési tervet a korai fejlesztést és gondozást végző vagy irányító gyógypedagógus (terapeuta), konduktor készíti el. Ha a korai fejlesztést és gondozást a fejlesztési év közben kezdik meg, az egyéni fejlesztési tervet a fejlesztési év hátralévő időszakára kell elkészíteni. Az egyéni fejlesztési terv szükség szerint módosítható. Az egyéni fejlesztési tervnek tartalmaznia kell - a gyermek állapotától függően - az értelmi, a hallás-, a látásfejlesztés, az adaptációs tréning, a mozgásfejlesztő terápiák, a logopédiai terápiák, a pszichológiai fejlesztés feladatait. Az egyéni fejlesztési terv egy példányát meg kell küldeni a szakértői és rehabilitációs bizottságnak.
(4) Ha a korai fejlesztést és gondozást otthoni ellátás keretében szervezik meg, a szakértői és rehabilitációs bizottság gondoskodik a szükséges szakemberről utazó gyógypedagógus alkalmazásával, a gyermek lakóhelyéhez, tartózkodási helyéhez legközelebb lévő közoktatási intézményben vagy a korai fejlesztés és gondozás feladatában részt vevő intézményben foglalkoztatott szakember megbízásával vagy ezekben az intézményekben szervezett foglalkoztatására történő beutalással.
e) annak megállapítását, hogy a sajátos nevelési igényű tanuló a tankötelezettségét kizárólagosan iskolába járással vagy a szülő választása szerint iskolába járással vagy magántanulóként, illetve kizárólagosan magántanulóként teljesítheti,
f) ha a tanuló a tankötelezettségét kizárólagosan magántanulóként teljesítheti, a heti foglalkoztatás idejét és a felkészüléshez szükséges szakembereket,
g) annak megállapítását, hogy a tanuló a tankötelezettségét fejlesztő iskolai oktatás, illetőleg egyéni fejlesztő felkészítés keretében teljesíti,
h) a gyermek, tanuló fogyatékosságnak megfelelő
ha) óvodára, csoportra,
hb) általános iskolára, csoportra, osztályra, tagozatra (a továbbiakban: kijelölt iskola),
hc) diákotthonra, kollégiumra [a h) pont alattiak a továbbiakban együtt: kijelölt nevelési-oktatási intézmény] vonatkozó javaslatot és a kijelölt nevelési-oktatási intézmény megjelölését,
i) a kijelölt iskolába való beíratás és a hivatalból történő felülvizsgálat időpontját,
j) a gyermek, tanuló nevelésével, oktatásával kapcsolatos sajátos követelményeket, fejlesztési feladatokat, javaslatot az egyes tantárgyakból, tantárgyrészekből az értékelés és minősítés alóli mentesítésre,
k) a szükséges szakemberre, annak végzettségére és szakképesítésére vonatkozó javaslatot