Az alapvető jogok biztosának
Jelentése
az AJB-2521/2012. számú ügyben

Előadó: dr. Varga Éva Csilla
Az eljárás megindulása
A Szegedi Fegyház és Börtön III. objektumában büntetését töltő panaszos fogvatartott többször kérte átszállítását másik intézetbe, kérelmeire azonban választ egyáltalán nem kapott.
A panasz alapján felmerült Magyarország Alaptörvényében nevesített jogállamiság elvéből levezethető jogbiztonsághoz, valamint a tisztességes hatósági eljáráshoz való jog sérelmének, illetve közvetlen veszélyének a gyanúja. Erre tekintettel az alapvető jogok biztosáról szóló 2011. évi CXI. törvény (továbbiakban: Ajbt.) 20. § (1) bekezdése alapján vizsgálatot indítottam. 
A vizsgálatom eredményes befejezése érdekében az Ajbt. 21. § (1) bekezdés a) pontja alapján tájékoztatást kértem a büntetés-végrehajtás országos parancsnokától.

Érintett alapvető jogok
-	a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelménye. „Magyarország független, demokratikus jogállam.” (Alaptörvény B) cikk (1) bek.)
-	a tisztességes eljáráshoz való jog „Mindenkinek joga van ahhoz, hogy ügyeit hatóságok részrehajlás nélkül, tisztességes módon és ésszerű határidőn belül intézzék.” (Alaptörvény XXIV. cikk (1) bek.)

A megállapított tényállás 
A panaszos beadványában előadta, hogy többször kérte másik intézetbe történő átszállítását, mert fogvatartott társaival állandó konfliktusa van. Második alkalommal 2011. december 11-én adta be a kérelmét, választ azonban egyáltalán nem kapott.
Az országos parancsnok arról tájékoztatott, hogy az elítélt jelenlegi egészségügyi állapota állandó orvosi felügyeletet igényel, ezért a Szegedi Fegyház és Börtön III. objektumában, a Krónikus Utókezelő Részlegen tartózkodik.
A fogvatartott a 2011. december 26-án kelt átszállítás iránti kérelmét lezárt borítékban adta le, azt a Büntetés-végrehajtás Országos Parancsnoksága (BVOP) Egészségügyi Osztályának címezte. A beadvány az illetékes szervezeti egységhez, a Központi Szállítási és Nyilvántartási Főosztályhoz (továbbiakban: Főosztály) 2012. január 6. napján érkezett meg. Azt február 7-én kivizsgálásra, valamint javaslattételre megküldték a Szegedi Fegyház és Börtön parancsnokának. Az intézet az átszállítási kérelemről február 14-én szerzett tudomást. Az előírt határidőn belül elkészítették az átszállítási kérelemhez szükséges felterjesztést, az a Főosztályhoz március 9-én érkezett meg. A Főosztály a vélemény alapján a 2012. május 23. napján kelt határozatával – a fogvatartott egészségügyi állapotára tekintettel – elutasította a kérelmet. A határozatot az elítélt június 7. napján kapta meg.
Az elítélt többször érdeklődött kérelmének sorsáról. Az intézet rendelkezésére álló adatokról a parancsnokhelyettes április 5-én, a büntetés-végrehajtási osztályvezető pedig május 8-án és 23-án tájékoztatta.
Az országos parancsnok megállapította, hogy a rendelkezésre álló dokumentumok és adatok alapján felmerült a tisztességes eljáráshoz való jog sérelmének gyanúja, ezért az ügy részletes kivizsgálását és – amennyiben szükséges – az érintett személyek felelősségének megállapítását kezdeményezte. Az érintett szakterületet pedig arra utasította, hogy az ügyintézési határidőt minden esetben tartsák be.

A vizsgálat megállapításai
1. A hatásköröm tekintetében
A feladat- és hatáskörömet, valamint ennek ellátásához szükséges vizsgálati jogosultságaimat az Ajbt. határozza meg. Az Ajbt. 18. § (1) bekezdés f) pontja szerint a rendvédelmi szerv az alapvető jogok biztosa által vizsgálható hatóságnak minősül. A büntetés-végrehajtási szervezetről szóló 1995. évi CVII. törvény 1. § (1) bekezdése szerint a büntetés-végrehatási szervezet állami, fegyveres rendvédelmi szerv, vagyis vizsgálati lehetőségem kiterjed a büntetés-végrehajtás országos parancsnokságára.

2. Az érintett alapvető jogok tekintetében
Az alapvető jogok biztosa egy adott társadalmi probléma mögött álló összefüggés-rendszer feltárása során autonóm, objektív módon, kizárólag alapjogi érvek felsorakoztatásával és összevetésével tesz eleget az Alaptörvényben kapott mandátumának. Álláspontom szerint az ombudsman akkor jár el helyesen, ha következetesen, zsinórmértékként támaszkodik az Alkotmánybíróság alapvető jogállami garanciákkal és az alapjogok tartalmával kapcsolatos elvi megállapításaira, valamint az egyes alapjogi tesztekre.
Az Alaptörvény B) cikk (1) bekezdése szerint Magyarország független, demokratikus jogállam. Az Alkotmánybíróság több határozatában rámutatott, hogy a jogállam nélkülözhetetlen eleme a jogbiztonság. A jogbiztonság az állam kötelességévé teszi annak biztosítását, hogy a jog egésze, egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára. A jogbiztonság nem csupán az egyes normák egyértelműségét követeli meg, de az egyes jogintézmények működésének kiszámíthatóságát is (9/1992. (I. 30.) AB határozat). Az Alkotmánybíróság szerint az alanyi jogok érvényesítésére szolgáló eljárási garanciák a jogbiztonság alkotmányos követelményéből erednek, de szoros kapcsolatban állnak a jogegyenlőséggel, törvény előtti egyenlőséggel is. A megfelelő eljárási garanciák nélkül működő eljárásban ugyanis a jogbiztonság az, ami sérelmet szenved. [75/1995. (XI. 21.) AB határozat, ABH 1995, 376, 383.]
Ezért alapvetőek a jogbiztonság követelménye szempontjából az eljárásjogi garanciák. Csakis formalizált eljárási szabályok megkövetelésével és betartásával működhetnek alkotmányosan a jogintézmények. Az alanyi jogok és kötelezettségek érvényesítésére szolgáló eljárási garanciák a jogbiztonság követelményéből következnek. Megfelelő eljárási garanciák nélkül működő eljárásban a jogbiztonság szenved sérelmet. [9/1992. (I. 30.) AB határozat]
A határidők a jogilag szabályozott eljárások olyan elemei, amelyek általában az eljárások, ezen belül különösen egyes eljárási cselekmények lefolytatása, illetőleg bizonyos jogosultságok gyakorlása vagy kötelezettségek teljesítése ésszerű időn belül való befejezését írják elő; megakadályozzák az eljárások parttalanná válását, ugyanakkor biztosítják – többek között – az alapjogok gyakorlásának lehetőségét. [23/2005. (VI. 17.) AB határozat]
Az Alkotmánybíróság értelmezése szerint a jogállamiság egyik alapvető követelménye, hogy a közhatalommal rendelkező szervek is csak a jog által meghatározott keretek között fejthetik ki a tevékenységüket. [56/1991. (XI.8.) AB határozat] Álláspontom szerint a jogállamiság és az abból fakadó tisztességes eljárás követelményének nem csak a szabályozási szinten, hanem a jogalkalmazó szervek mindennapi gyakorlatában is folyamatosan érvényesülnie kell.
A tisztességes eljáráshoz való jog – noha az Alaptörvény szövegezése némileg eltérő, tartalmilag azonban változatlan az Alkotmányhoz képest – az alkotmánybírósági gyakorlatban az 57. § (1) bekezdésben foglalt független és pártatlan bírósághoz való jog, illetve a 2. § (1) bekezdésből eredő eljárási garanciák védelmének egymásra vonatkoztatásából tartalmilag levezetett alkotmányos alapjog. (315/E/2003. AB határozat, ABK 2003. október, 741, 743.) A tisztességes eljárás követelménye olyan minőség, amelyet az eljárás egészének és körülményeinek figyelembevételével lehet megítélni. Az Alkotmánybíróság leszögezte azt is, hogy a tisztességes eljáráshoz való jog abszolút jog, amellyel szemben nem létezik mérlegelhető más alapvető jog, mert már maga is mérlegelés eredménye. [14/2004. (V. 7.) AB határozat]
A közvetlen alkotmányi garanciák gazdaságossági és célszerűségi okokból, az eljárás egyszerűsítése vagy az időszerűség követelményének érvényesülése címén sem mellőzhetők. [11/1992. (III. 5.) AB határozat, ABH 1992, 77, 84-85.; 49/1998. (XI. 27.) AB határozat, ABH 1998, 372, 376-377.; 5/1999. (III. 31.) AB határozat, ABH 1999, 75, 88-89.; 422/B/1999. AB határozat, ABH 2004, 1316, 1320, 1322.] Már több jelentésemben is hangsúlyoztam, hogy különösen nagy súlya van ennek a tételnek akkor, amikor az adott eljárás eleve alapjog-korlátozásra, szankció kiszabására vagy jogkorlátozó intézkedés meghozatalára irányul.

3. Az ügy érdeme tekintetében
Az R. 6.§ (5) bekezdése szerint a kérelmet, illetve a panaszt harminc napon belül – ha az ügy jellege szükségessé teszi, soron kívül – kell elbírálni, e határidő indokolt esetben harminc nappal meghosszabbítható. A kérelem, illetve a panasz elbírálásáról, valamint a határidő meghosszabbításáról a fogvatartottat tájékoztatni kell. 
A 31. § (1) és (4) bekezdései szerint a szabadságvesztés végrehajtására a jogszabályokban foglalt feltételeknek megfelelő intézetet az Országos Parancsnokság illetékes szervezeti egységének a vezetője jelöli ki. Ha az elítélt más intézetben való elhelyezését kéri, a kérelmet a fogva tartó intézet parancsnokához kell benyújtani. Az intézet parancsnoka a kérelmet az (1) bekezdés szerinti szervezeti egységhez terjeszti fel.
A fogvatartott az átszállítása iránti kérelmét nem a Szegedi Fegyház és Börtön parancsnokához nyújtotta be, hanem közvetlenül a BVOP-nak küldte meg. Mivel nem a megfelelő szervezeti egységnek címezte a kérelmét, az illetékes Főosztálynak történő továbbításról az országos parancsnokság gondoskodott. A kérelemről dönteni jogosult Központi Szállítási és Nyilvántartási Főosztály egy hónappal később intézkedett a beadvány kivizsgálása és véleményeztetése iránt. A fogva tartó intézet a Főosztály által adott határidőn belül elkészítette a véleményét, amelyet a Főosztály 2012. március 9. napján kapott meg. Ezt követően a határozatot több mint két hónap elteltével, május 23-án hozták meg, a fogvatartottnak pedig június 7-én kézbesítették. 
A rendelkezésemre bocsátott iratok szerint a Főosztály az elbírálási határidő meghosszabbításáról nem rendelkezett, az elbírálás elhúzódásáról a fogvatartottat nem tájékoztatta.
A fentiekre figyelemmel megállapítottam, hogy a fogvatartott átszállítási kérelmének elbírálása az előírt határidő túllépésével történt. A Központi Szállítási és Nyilvántartási Főosztály azzal, hogy az átszállítási kérelemről a jogszabályban előírt 30 napos határidőt túllépve döntött és az elbírálás elhúzódásáról a fogvatartottat nem értesítette, a jogbiztonság elvével, valamint a fogvatartott tisztességes eljáráshoz fűződő jogával összefüggésben visszásságot idézett elő. 

Intézkedésem
Az ügyben megállapított visszásság orvosolhatatlanságára tekintettel külön intézkedést nem kezdeményezek, azonban az Ajbt. 31. § (1) bekezdése alapján felkérem a büntetés-végrehajtás országos parancsnokát, hogy az általa elrendelt belső vizsgálat eredményéről, valamint az esetleges felelősségre vonásról tájékoztasson.

Budapest, 2012. augusztus 13.

Prof. Dr. Szabó Máté sk.

Melléklet: Az alkalmazott jogszabályok

2011. évi CXI. törvény az alapvető jogok biztosáról (Ajbt.)
1979. évi 11. tvr. a büntetések és intézkedések végrehajtásáról (Bv. tvr.)
36. § (1) g) Az elítélt jogosult a büntetés-végrehajtási intézetben és a büntetés-végrehajtástól független szervhez közérdekű bejelentés, panasz, kérelem és jognyilatkozat előterjesztésére;

6/1996. (VII. 12.) IM rendelet a szabadságvesztés és az előzetes letartóztatás végrehajtásának szabályairól
6. § (5) A kérelmet, illetve a panaszt harminc napon belül – ha az ügy jellege szükségessé teszi, soron kívül – kell elbírálni, e határidő indokolt esetben harminc nappal meghosszabbítható. A kérelem, illetve a panasz elbírálásáról, valamint a határidő meghosszabbításáról a fogvatartottat tájékoztatni kell.
31. § (1) A szabadságvesztés végrehajtására a jogszabályokban foglalt feltételeknek megfelelő intézetet az Országos Parancsnokság illetékes szervezeti egységének a vezetője jelöli ki. 
(2) Az elítélt az (1) bekezdés rendelkezésétől eltérő intézetbe – a kijelölésre jogosult engedélye alapján – akkor szállítható, ha a) a kijelölt intézetben nincs férőhely; b) a más intézetben való elhelyezés biztonsági okból indokolt; c) az elítélt más intézetben való elhelyezését kérte; d) a megfelelő foglalkoztatására csak más intézetben van lehetőség; e) jogszabály így rendelkezik.
(3) Az elítélt a (2) bekezdés szerinti intézetbe csak akkor szállítható, ha ott a szabadságvesztés végrehajtási fokozatára, illetve az elítéltek elkülönítésére vonatkozó jogszabályi rendelkezések végrehajtása biztosított.
(4) Ha az elítélt más intézetben való elhelyezését kéri, a kérelmet a fogva tartó intézet parancsnokához kell benyújtani. Az intézet parancsnoka a kérelmet az (1) bekezdés szerinti szervezeti egységhez terjeszti fel.